Справа № 280/56/24
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року Справа № 280/56/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, буд.10, м. Львів, 79000, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі третя особа), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 15.11.2023 №68;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за пунктом «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період його роботи з 01.09.2010 по 30.06.2013 включно, згідно архівної довідки №Б-3/286-360 від 08.11.2023, виданої Архівним сектором Марганецької міської ради Дніпропетровської області;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Ухвалою суду від 04.01.2024 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позивачу було надано 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 26.02.2024 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви та надано позивачу 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 05.03.2024 відкрито провадження у справі №280/56/24, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення та виклику учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві (вх.№170 від 02.01.2024). Зокрема зазначено, що 09.11.2023 у зв`язку із досягненням необхідного віку та наявністю стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах. За результатами розгляду вказаної заяви відповідачем було прийнято рішення №68 від 15.11.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV), яке обґрунтовано відсутністю необхідного пільгового стажу. Зауважено, що оскаржуваним рішенням повідомлено про неврахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.09.2010 по 30.06.2013, згідно архівної довідки № Б-3/286-360 від 08.11.2023, виданої Архівним сектором Марганецької міської ради Дніпропетровської області. Водночас вказано, що на підтвердження наявності пільгового стажу за Списком №1 у спірний період роботи позивачем було надано копію трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.10.1995, довідку Архівного сектору Марганецької міської ради Дніпропетровської області №Б-3/286-360 від 08.11.2023 та копії наказів «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці». Не погоджуючись із неврахуванням відповідачем до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 періоду роботи з 01.09.2010 по 30.06.2013 та вважаючи оскаржуване рішення відповідача протиправним, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог викладені у відзиві на позовну заяву (вх.№13454 від 21.03.2024). Зокрема зазначено, що 09.11.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV. У відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (із подальшими змінами та доповненнями) (далі Порядок № 22-1) уповноваженим на розгляд заяви позивача та винесення відповідного рішення було визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Водночас вказано, що за результатами розгляду заяви та наданих до неї документів було прийнято рішення №68 від 15.11.2023 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недостатністю пільгового стажу за Списком №1. Зауважено, що згідно поданих документів у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, проте з 28.06.2024 позивач матиме право на пенсію. Водночас вказано, що до пільгового стажу не зараховано період з 01.09.2010 по 30.06.2013 згідно архівної довідки №Б-3/286-360 від 08.11.2023, виданої архівним сектором Марганецької міської ради Дніпропетровської області. Оскільки підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії па пільгових умовах або за вислугу років, які створені при Головних управліннях Пенсійного фонду України, то для зарахування вказаного періоду необхідно скерувати документи на Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для розгляду цього питання. З огляду на вищевказане зазначено, що дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, а тому підстави для задоволення позовних вимог повністю відсутні.

Позиція третьої особи викладена у письмових поясненнях щодо позову або відзиву (вх.№14677 від 27.03.2024). Зокрема зазначено, що заяву позивача від 09.11.2023 за принципом екстериторіальності було опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області. Водночас вказано, що рішенням відповідача позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки позивач не набув необхідного пільгового стажу на посаді, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Зауважено, що відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. З поданих позивачем для призначення пенсії документів встановлено, що вік позивача на час звернення 53 роки 4 місяці 12 днів, страховий стаж - 31 рік 0 місяців 8 днів (в т.ч. додаткові роки за Списком № 1 - 6 років), пільговий стаж за Списком № 1 становить 6 років 0 місяців 24 дні. Оскільки позивач станом на дату звернення з питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах в порядку, визначеному Законом №1058-IV, не мав підтвердженого необхідними документами у встановленому порядку пільгового стажу, то відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу зазначеного періоду та призначення пенсії. З урахуванням вищевикладеного вказано, що оскільки органом Пенсійного фонду не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданим 12.03.1996 Дніпроруднівським МВМ Василівського РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.7-8).

09.11.2023 у зв`язку із досягненням необхідного віку та наявністю стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 до якої було додано необхідний пакет документів (а.с.62).

У відповідності до умов Порядку № 22-1, починаючи з 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Враховуючи зазначене, заява позивача від 09.11.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 в порядку екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

За результатами розгляду заяви відповідачем було прийнято рішення №68 від 15.11.2023, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV через відсутність необхідного пільгового стажу. Відповідно до вказаного рішення вік позивача на час звернення 53 роки 4 місяці 12 днів, страховий стаж - 31 рік 0 місяців 8 днів (в т.ч. додаткові роки за Списком № 1 - 6 років), пільговий стаж за Списком № 1 становить 6 років 0 місяців 24 дні. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.09.2010 по 30.06.2013 згідно архівної довідки №Б-3/286-360 від 08.11.2023, виданої архівним сектором Марганецької міської ради Дніпропетровської області. Для зарахування періоду роботи до пільгового стажу необхідно скерувати документи на Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для розгляду цього питання (а.с.33).

Позивач не погодившись з рішенням відповідача №68 від 15.11.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV та незарахуванням до пільгового стажу періоду його роботи з 01.09.2010 по 30.06.2013, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058-IV встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Підстави надання пенсії особам за віком на пільгових умовах визначені статтею 114 Закону №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (пункт 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV).

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Аналогічні приписи містяться у пункті «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 зі змінами та доповненнями (далі - Закон №1788-ХІІ).

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, згідно з частиною 1 статті 56 Закону №1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з приписами статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, статті 62 Закону №1788-XII та пункту 1 Порядку №637, слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Також, згідно із пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

У свою чергу, у разі ліквідації підприємства підтвердження пільгового стажу відбувається згідно з «Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1(далі Порядок №18-1).

Пунктом 1 Порядку №18-1 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, зокрема й для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.

Дія Порядку №18-1 поширюється на осіб, які працювали: на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України; на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років; у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи.

Відповідно до пункту 3 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи (пункт 6 Порядку №18-1).

Пунктом 11 Порядку №18-1 визначено, що із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - його представник)) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.

Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються:

документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); трудова книжка; документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема: довідка про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.

Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, заявник (його представник) подає трудову книжку та зазначає у заяві дані про свідків (не менше двох), які знають заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (у тому числі в колгоспі) і мають документи про свою роботу за період, щодо якого вони підтверджуватимуть роботу заявника.

Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи.

Згідно з пунктом 10 Порядку №18-1 рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою Комісії або його заступником та набуває чинності з дня його прийняття.

Відповідно до пункту 15 Порядку №18-1 рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

З викладеного можна зробити висновок, що у разі незазначення у трудовій книжці інформації, зокрема про віднесення займаної посади до списку виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, інформації щодо атестації робочих місць та інформації щодо зайнятості повний робочий день на таких роботах, пенсійний орган зараховує такий період роботи до пільгового стажу на підставі уточнюючої довідки, а у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника на підставі поданої особою заяви встановленого зразка про підтвердження стажу роботи (додаток 2 до Порядку №18-1) з доданими до неї матеріалами.

При цьому розгляд заяви про підтвердження стажу роботи (додаток 2 до Порядку №18-1) здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Згідно із рішенням №68 від 15.11.2023 пільговий стаж позивача за Списком № 1 становить 6 років 0 місяців 24 дні, при цьому відповідачем до пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.09.2010 по 30.06.2013 згідно архівної довідки №Б-3/286-360 від 08.11.2023, виданої архівним сектором Марганецької міської ради Дніпропетровської області та зазначено, що для зарахування періоду роботи до пільгового стажу необхідно скерувати документи на Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для розгляду цього питання (а.с.33).

Так, відповідними записами (№15-16), що містяться у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 01.10.1995 підтверджується, що 01.09.2010 позивач був прийнятий відповідно до контракту до 1 ВГРВ Марганецького ВГРЗ на посаду респіраторника (Наказ №55-к від 01.09.2010) та 30.06.2013 був звільнений у зв`язку з переведенням до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій за пунктом 5 статті 36 КЗпП України (Наказ №21 від 26.06.2013) (а.с.12-13).

З наданого відповідачем до матеріалів справи розрахунку страхового стажу позивача судом встановлено, що період роботи позивача з 01.09.2010 по 30.06.2013 зарахований до його страхового стажу, одна не врахований при обчисленні пільгового стажу (а.с.71).

Суд враховує, що на момент роботи позивача у період з 01.09.2010 по 30.06.2013 професія респіраторника була передбачена Списком №1 розділ І підрозділ 5, позиція 1.5 «а», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Водночас, відповідні записи у трудовій книжці не містять відомостей про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1, атестацію робочого місця та зайнятість ОСОБА_1 за професією «респіраторник» у період з 01.09.2010 по 30.06.2013 впродовж повного робочого дня.

Як наслідок, самих лише записів в трудовій книжці недостатньо для підтвердження пільгового характеру роботи у цей період, а тому на підтвердження наявності права на пенсію на пільгових умовах по Списку №1 позивачу необхідно було надати уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Так, позивачем при зверненні за призначенням пенсії додатково було надано архівну довідку Архівного сектору Марганецької міської ради Дніпропетровської області №Б-3/286-360 від 08.11.2023, згідно з якою в архівному фонді № Ос.-73 «Марганецький спеціальний воєнізований гірничо-рятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій» наявні відомості про те, що ОСОБА_1 був прийнятий відповідно до контракту до 1ВГРВ Марганецького ВГРЗ з 01.09.2010 на посаду респіраторника (Наказ № 55-к від 01.09.2010). З 05.10.2010 затверджений на посаді респіраторника 1 ВГРВ та допущений до самостійної роботи за посадою (Наказ № 69-к від 05.10.2010). Звільнений з 30.06.2013 у зв`язку з переведенням до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій за пунктом 5 статті 36 КЗпП України (Наказ №21 від 26.06.2013). Документи, які підтверджують прогули, простої, відпустки без збереження заробітної плати, переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем в архівний сектор на зберігання не надходили (а.с.23).

Крім того, на підтвердження атестації робочого місця, позивачем при зверненні за призначенням пенсії та до матеріалів справи надано копії наказів №44 від 01.04.2009 «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці» та №60 від 26.03.2012 «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці», що підтверджують атестацію робочого місця позивача за Списком №1 під час роботи на посаді респіраторника у період з 01.09.2010 по 30.06.2013 (а.с.15-18).

Уважно дослідивши надану позивачем довідку Архівного сектору Марганецької міської ради Дніпропетровської області №Б-3/286-360 від 08.11.2023 суд зазначає, що така не відповідає вимогам пункт 20 Порядку № 637, оскільки не містить відомостей про характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; та зайнятість ОСОБА_1 за професією «респіраторник» у період з 01.09.2010 по 30.06.2013 впродовж повного робочого дня.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній щодо періоду роботи з 01.09.2010 по 30.06.2013, як того вимагають пункт 10 Порядку № 383 та пункт 20 Порядку № 637.

Зважаючи на те, що в підтвердження вищезазначеного періоду роботи позивача як пільгового ним не надано уточнюючої довідки, а також з огляду на те, що підприємство на якому працював позивач є припиненим, суд вважає, що надані позивачем архівні документи мали розглядатися пенсійним органом у порядку визначеному пунктом 11 Порядку №18-1.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався до відповідача з заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2 до Порядку №18-1).

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 23.09.2021 № 227/4273/16-а, зазначивши, що необхідність звернення до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років необхідно лише у тому випадку, коли у трудовій книжці відсутні дані про безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня у виробництві зі шкідливими умовами праці.

У свою чергу, зважаючи на відсутність рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи, прийнятого у відповідності до вимог Порядку №18-1, суд дійшов висновку про правомірність прийняття відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії у відповідності до вимог законодавства.

Суд також враховує те, що позивачем не оскаржуються в межах розгляду цієї справи правомірність дій чи бездіяльності пенсійного органу із створення комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії для вирішення питання щодо зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу.

З огляду на викладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення відповідача від 15.11.2023 №68 є необґрунтованими, а відтак, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Як наслідок, відсутні і підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за пунктом «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період його роботи з 01.09.2010 по 30.06.2013 включно, згідно архівної довідки №Б-3/286-360 від 08.11.2023, виданої Архівним сектором Марганецької міської ради Дніпропетровської області.

Щодо інших посилань учасників справи, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно із пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

З огляду на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позову, підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно із статтею 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, буд.10, м.Львів, 79000, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 26.04.2024.

Суддя І.В.Садовий