Справа № 140/35715/23
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/44/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Дмитроци Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та відшкодування шкоди.

Свій позов мотивує тим, що постановою Державної служби з безпеки на транспорті від 10.07.2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ним п. 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу Scania R420, р.н. НОМЕР_1 на 9.238% (3 695 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, тобто за ст.132-1 ч.2 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення в розмірі 8500 грн. При цьому, у даній постанові додатково зафіксовані відомості про стягнення вказаної суми у подвійному розмірі у випадку несплати штрафу в добровільному порядку у строки визначені ст. 300-2 КУпАП.

Вказує, що зазначена постанова, винесена щодо нього як директора СТОВ «Мирославель-Агро», що є безпосереднім власником транспортного засобу, мала б надсилатися за місцем реєстрації юридичної особи.

Натомість, про вчинене правопорушення та про існування відповідної постанови він дізнався після відкриття виконавчого провадження державним виконавцем та накладенням арешту на його банківські рахунки.

Зазначає, що уповноважена особа Державної служби України з безпеки на транспорті належним чином не повідомила його про вчинене правопорушення і не надала можливості сплатити штраф в добровільному порядку та направила адміністративні матеріали до виконавчої служби, в результаті чого він був змушений сплатити штраф в подвійному розмірі 17000,00 грн.

Також вказує, що внаслідок неправомірних дій відповідача, йому була спричинена моральна шкода, оскільки відносно нього було відкрито виконавче провадження та внесені дані в Єдиний реєстр боржників. На протязі всього часу з моменту відкриття провадження його дії були обмежені, він не мав змоги належним чином виконувати свої посадові обов`язки, що проявлялося в неможливості відкриття банківських рахунків. Крім того, дії відповідачів зіпсували його кредитну історію у фінансових установах. Також, протягом тривалого періоду він не міг користуватися своїми банківськими рахунками, у зв`язку з чим він був змушений позичати кошти у колег і, як наслідок, щоразу переносив душевні страждання.

У зв`язку з чим, просив визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного повідомлення його як директора СТОВ «МиРославель-Агро» про вчинене правопорушення та подальше направлення до примусового виконання постанови про адміністративне правопорушення серії АА№00010787 від 10.07.2023 р., стягнути з відповідача на його користь понесені збитки в розмірі 8500,00 грн., у відшкодування моральної шкоди 100000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3220,80 грн.

До початку розгляду справи по суті від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був неодноразово повідомлений судом належним чином, а тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 є керівником СТОВ «Мирославель-Агро», юридична адреса якого є: Житомирська область, Баранівський район, с. Мирославль, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осі-підприємців та громадських формувань (а.с. 8-9).

Постановою Державної служби з безпеки на транспорті від 10.07.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ним п. 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу Scania R420, р.н. НОМЕР_1 на 9.238% (3 695 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, тобто за ст.132-1 ч.2 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення в розмірі 8500 грн. (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля Scania R420, р.н. НОМЕР_1 є СГТОВ «Мирославель-Агро», яке знаходиться за адресою: Житомирська область, Баранівський район, с. Мирославль (а.с. 12-13).

У відповідності до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП, разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 7-8 ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 142 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення. Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 142 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 2793 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 142 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили, особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно до ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на ту обставину, що він, як директор товариства, не був належним чином повідомленим про вчинене правопорушення та про винесену постанову, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому, відповідачем не представлено суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, заперечень проти позову не подано.

А тому, зважаючи на наведене, суд приймає до уваги, що позивач був позбавлений фактичної можливості бути завчасно повідомленим про розгляд справи, а також не був повідомлений про результати її розгляду, що в подальшому призвело до стягнення штрафу у подвійному розмірі, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 21.09.2023 року (а.с. 15-16).

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача є протиправними, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в рахунок відшкодування збитків, заподіяних внаслідок стягнення штрафу в подвійному розмірі, що становить 8500,00 грн.

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом з`ясовано, що внаслідок винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 було внесено до Єдиного реєстру боржників (а.с. 11) та заблоковані рахунки у банківських установах, що призвело до певних моральних страждань, порушенні звичайного устрою життя та незручності через неможливість користування коштами, прикладенні додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права.

А тому, дотримуючись засад розумності і справедливості, зважаючи на спричинення завданих моральних страждань, що проявилися в докладанні позивачем значних зусиль для відновлення свого стану, то суд приходить до висновку про можливість стягнення у відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що позивач за подання даного позову сплатив судовий збір у сумі 3220,80 грн згідно квитанції №12 від 25.09.2023 року, у зв`язку з чим, на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути дані кошти.

Керуючись ст. ст. 4, 70, 77, 132, 139, 143, 242-246, 255, 271, 287, 297 КАС України; суд, -

У Х ВА Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної служби України з безпеки на транспорті щодо неналежного повідомлення директора СТОВ «Мирославель-Агро» ОСОБА_1 про вчинене правопорушення та подальше направлення для примусового виконання постанови про адміністративне правопорушення серії АА№00010787 від 10.07.2023 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 завдані збитки в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн., 1000 (одну тисячу) грн. у відшкодування моральної шкоди та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3220 (три тисячі двісті двадцять) грн. 80 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасниками справи є:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, , адреса: м. Київ, вул. Антоновича, 51.

Повний текст судового рішення складений 29 квітня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк