Справа № 520/3800/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

26 квітня 2024 року № 520/3800/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 19 грудня 2023 року №37/с, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) - особі, яка спільно проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період часу з вересня 2018 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі населеного пункту Богданівка Волноваського району Донецької області;

- зобов`язати Міністерство оборони України (адреса місцезнаходження: 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6; код ЄДР - 00034022) прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) - особі, яка спільно проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період часу з вересня 2018 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі населеного пункту Богданівка Волноваського району Донецької області, одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, виходячи з розмірів, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішення Міністерства оборони України від 19 грудня 2023 року №37/с, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в частині, що стосується позивача, є протиправним та таким, що порушує права. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 19.02.2024 року прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в кому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. Також, представником відповідача зазначено, що підставою для прийняття рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги стала постанова Полтавського апеляційного суду від 24.10.2023, якою скасоване рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 24.01.2023 р. Отже оскаржуване позивачем рішення було прийнято у відповідності до норм діючого законодавства та з врахуванням усіх обставин.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 18 червня 2018 року. Від даного шлюбу подружжя має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 25.11.2020 року № 340 солдата ОСОБА_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 25.11.2020 року № 310-РС на посаду старшого водія-оператора 1 взводу протитанкових керованих ракет 2 батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_3 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_3 , з 25.11.2020 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

ОСОБА_2 був укладений контракт про проходження військової служби строком на три роки з 25.11.2020 року по 24.11.2023 року.

Відповідно до інформації, зазначеної в сповіщенні сім`ї від 29 квітня 2022 року № 1в/1/520, виданому ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13 год. 00 хв. під час проходження військової служби та виконання бойового завдання чоловік позивача, старший солдат ОСОБА_2 загинув.

З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що рішенням Зінківського районного суду Полтавської області від 24.01.2023 у справі № 530/473/22 встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Богданівка Волноваського району Донецької області однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу у період часу з вересня 2018 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Богданівка Волноваського району Донецької області.

Судовим розглядом справи встановлено, що позивачка звернулась до Міністерства оборони України у встановленому законодавством порядку із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 .

В той же час, як встановлено судом, постановою Полтавського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року в справі № 530/473/22 апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено; рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 січня 2023 року скасовано; провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу та факту перебування на утриманні закрито.

Зі змісту вказаного судового рішення вбачається, що останнє прийнято з підстав того, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства, враховуючи позицію та висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23.05.2022 року у справі №539/4118/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.03.2023 року у справі №290/289/22-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.05.2023 року у справі №343/1548/22.

Приписами ст. 273 ЦПК України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що постанову Полтавського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року в справі № 530/473/22 було оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до останнього.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.12.2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 24.10.2023 року у справі №530/473/22.

В той же час, за результатами розгляду поданої позивачем заяви про виплату одноразової грошової допомоги Міністерством оборони України 19 грудня 2023 року на засіданні комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум було прийнято рішення №37/с, оформлене у вигляді протоколу від 19.12.2023 року, яким у пункті 17 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 .

З наявної в матеріалах справи копії витягу з вказаного протоколу вбачається, що підставою для відмови послугувала постанова Полтавського апеляційного суду від 24.10.2023, якою скасоване рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 24.01.2023 р., а провадження у справі закрите.

У позовній заяві позивачем вказано, що рішення комісії Міністерства оборони України, яке викладене у витязі з протоколу комісії від 19 грудня 2023 року №37/с є передчасним, а відтак протиправним та повинно бути скасоване, оскільки у провадженні Верховного Суду знаходиться касаційна скарга на постанову Полтавського апеляційного суду від 24.10.2023 у цивільній справі №530/473/22. Відтак у разі скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення Зіньківського районного суду по справі №530/473/22 ОСОБА_1 матиме право на отримання одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 .

Під час розгляду справи встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.04.2024 року у справі №530/473/22 касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кулик Віталій Олександрович, задоволено частково; постанову Полтавського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року скасовано, справу направлено до апеляційного суду для продовження розгляду.

Вважаючи рішення відповідача протиправним та таким, що порушує права, позивач звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх прав.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

На підставі частини першої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною другою статті 16 Закону № 2011 встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, згідно пункту 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 16-1 Закону № 2011 (в редакції, яка діяла на час загибелі ОСОБА_2 ) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Верховна Рада України 29.07.2022 року ухвалила Закон України № 2489-IX "Про внесення змін до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги" (далі - Закон України від 29.07.2022 № 2489-IX), яким, зокрема, текст ст. 16-1 Закону 2011 викладено в наступні редакції:

"У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення)".

Зазначені зміни до Закону № 2011 набрали чинності 25.08.2022.

Згідно з частиною першою статті 16-3 Закону № 2011 одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

На підставі частини шостої статті 16-3 Закону № 2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Частиною восьмою статті 16-3 Закону № 2011 визначено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону № 2011 порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання Закону № 2011 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 25.12.2013 № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (далі - Порядок № 975).

Зазначений порядок діяв на час розгляду заяви позивача про призначення одноразової грошової допомоги.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168, згідно з пунктом 2 якої сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї Постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що позивач може отримати одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_2 у разі визнання її або членом сім`ї або утриманцем загиблого.

Приписами ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю.

Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3.06.1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, встановлення права особи, яка вважає себе членом сім`ї загиблого військовослужбовця, на отримання грошової допомоги передбачає доведення:

а) факту проживання з загиблим;

б) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 06.07.2022 у справі № 240/5809/18.

В постанові від 20.04.2020 у справі № 357/13948/16-а Верховний Суд дійшов висновку, що факт проживання однією сім`єю був установлений судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому позивач є членом сім`ї особи, яка загинула під час АТО, і має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, виплату якої гарантовано Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

На підставі статті 31 Закону № 2262 члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Таким чином, для встановлення права особи, яка вважає себе членом сім`ї та вважається утриманцем загиблого військовослужбовця, на отримання грошової допомоги необхідно довести або факт перебування на повному утриманні загиблого, одержання допомоги, що була джерелом для існування, або факт проживання однією сім`єю.

Під час розгляду справи встановлено, що в якості документа, що підтверджує факт перебування на утриманні та спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із загиблим ОСОБА_2 , позивачем було подано до відповідача рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 24.01.2023 року у справі №530/473/22.

Однак під час розгляду справи було встановлено, що вказане судове рішення станом на дату прийняття спірного у цій справі рішення Міністерства оборони України було скасовано постановою Полтавського апеляційного суду від 24.10.2023 року.

Отже, станом на 19.12.2023 року у позивача був відсутній документ, який би підтверджував факт її перебування на утриманні та спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із загиблим ОСОБА_2 , що і послугувало підставою для прийняття рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Суд враховує доводи позивача стосовно протиправності вказаної постанови Полтавського апеляційного суду та подальшого її скасування постановою Верховного Суду, але зазначає, що з огляду на приписи ст. 273 ЦПК України станом на 19.12.2023 року постанова Полтавського апеляційного суду від 24.10.2023 року у справі №530/473/22 була такою, що набрала законної сили, а відтак у відповідача були відсутні законні підстави для її не врахування.

Враховуючи вище вказане суд доходить висновку про те, що станом на час прийняття Міністерством оборони України рішення від 19.12.2023 року №37/с в частині пункту 17 позивач є такою, що не набула у відповідності до норм діючого законодавства право на отримання одноразової грошової допомоги, а таке рішення є прийнятим у відповідності до норм діючого законодавства.

Відтак підстави для визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України від 19 грудня 2023 року №37/с, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 - особі, яка спільно проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період часу з вересня 2018 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі населеного пункту Богданівка Волноваського району Донецької області, у суду відсутні.

Крім того, суд зазначає, що позивач у випадку набрання законної сили судовим рішенням про підтвердження та встановлення факту перебування на утриманні та спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із загиблим ОСОБА_2 не позбавлена можливості звернення у встановленому законодавством порядку до відповідача із заявою щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 260 - 262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, 6,м. Київ,03168) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.