Справа № 726/2582/23
Суддя: Байцар Л. В.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2582/23
Провадження №2-а/726/1/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі судового засідання Осипчук Ю.М., за участю представника відповідача Гарбуз В.С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії №АА №00010485 від 05.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн.

Вважає дії Державної служби з безпеки на транспорті щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та такими, що що не відповідають вимогам чинного законодавства, а постанову такою, що підлягає скасуванню. Зокрема позивач зазначив, що під час розгляду справи не відбулося повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності за відсутності достатніх, належних та достовірних доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Також позивач вказав, що оскаржувані постанови не відповідають вимогам ст. 283 КУпАП. Так, оскаржувана постанова містить посилання на фото, як на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Однак з вказаного фото неможливо встановити габарити автомобіля, категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількості коліс) на вісі. Також на зазначених фото не зафіксовано повністю подію адміністративного правопорушення, зокрема не зафіксовано особу водія, та факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Таким чином, вищевказане фото не свідчать про вчинення позивачем правопорушення, а містить лише фото фіксацію автомобіля та не дозволяють встановити вид та параметри вантажу, який перевозиться. Крім того позивач зазначив, що вказану постанову позивач отримав 23.10.2023 року у Третьому ВДВС в м. Чернівці так як про існування означеної постанови дізнався тільки тоді, коли державний виконавець заблокував картковий рахунок. Після звернення до виконавчої служби, ОСОБА_1 вручено постанову, про що проставлено відмітку про отримання. Також, факт не отримування раніше вказаної постанови підтверджується роздруківкою з поштового трекінгу, згідно якого слідує, що лист повернувся відправнику. Пояснює, що враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 289, 291 КУпАП, починаючи з 23.10.2023 року слід обчислювати строк на оскарження зазначеної постанови по справі про адміністративне правопорушення. З наведених підстав просить суд винести рішення про скасування оскаржуваної постанови.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 31.10.2023 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання 19.04.2024 р не з`явились.

Від представника позивача адвоката Чабан А.В. надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлених вимог не визнала, посилаючись на пояснення, що були надані нею у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначила, що оскаржувана постанова прийнята в межах повноважень органу, який наклав стягнення, така відповідає за змістом та формою вимогам діючого законодавства. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами, доданими до постанови. Крім того, посилалася на чіткі розрахунки перевантаження та на відповідність дій до вимог чинного законодавства.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши доводи сторін, аналізуючи надані у справі докази, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 129 Конституції України - основною засадою судочинства є забезпечення права на перегляд справи, який гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Відповідно до ст. 287 КУпАП - постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України - місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як визначено частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення (суд ураховує роз`яснення "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" - зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів").

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена посадовими особами відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті в межах наданих їм повноважень.

З отриманням письмових доказів позивачем не спростовано доводів представника відповідача щодо наявності ознак правопорушення, зокрема належними та допустимими доказами не спростовано складових вчинених правопорушень.

Будь-яких інших доводів неправомірності дій відповідача позивачем не зазначено, а підстави, на які посилається позивач не спростовують факту вчинення правопорушень, а отже накладення стягнення за вчинене правопорушення є підставним та справедливим.

За таких обставин суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваних постанов.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст.143 КАС України - суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі; ч. 1 ст. 132 КАС України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 129 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Відповідно до ч.2 ст. 14 КАС України - судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Керуючись ст. 132, 139, 143, 286, 2936, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

У позовних вимогах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.04.2024 року.

Головуючий суддя Л. В. Байцар