Справа № 360/267/24
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення без розгляду заяви, клопотання

26 квітня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/267/24

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О. при розгляді адміністративної справи за позовом адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач, ГУПФУ в Луганській області) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Від представника позивача 10 квітня 2024 року надійшло клопотання про залучення співвідповідачів від 09 квітня 2024 року, до якого додано уточнену позовну заяву від 09 квітня 2024 року.

Представником позивача 23 квітня 2024 року до суду подано клопотання про залишення без розгляду клопотання про залучення співвідповідачів, сформоване у підсистемі Електронний суд 09 квітня 2024 року, та до якого долучено уточнений позов, у зв`язку з відкликанням.

Відповідно до частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

При цьому, КАС України не містить норм про процесуальну аналогію.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) нагадала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві.

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону.

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12 (провадження № 13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункт 105).

Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Оскільки дії суду в разі надходження заяви про залишення клопотання без розгляду КАС України окремо не врегульовано, суд вважає за можливе на підставі частини шостої статті 7 КАС України застосувати до вказаних правовідносин за процесуальною аналогією положення статті 240 КАС України.

При вирішенні питання про залишення клопотання та уточненого позову без розгляду, суд враховує, що відповідно до частини третьої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями пункту 3 частини третьої статті 44 КАС України визначено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду.

Про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена (частина третя статті 240 КАС України).

Оскільки право позивача на подання заяви про залишення позову без розгляду з огляду на принцип диспозитивності, закріплений у частині третій статті 9 КАС України, є безумовним правом особи, яка звернулася до суду, і підстави для відмови у задоволенні поданої заяви законодавством не передбачені, заява представника позивача підлягає задоволенню, а клопотання про залучення співвідповідачів від 09 квітня 2024 року та уточнена позовна заява від 09 квітня 2024 року, - залишенню без розгляду.

Керуючись 7, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 про залучення співвідповідачів від 09 квітня 2024 року та уточнену позовну заяву від 09 квітня 2024 року залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяК.О. Пляшкова