Справа № 320/14284/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року м. Київ № 320/14284/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Любенко Д.І.,

за участю представників сторін:

від позивача Турутіна О.В.,

від відповідача Ринденко М.С.,

розглянув у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод»

до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі

з великими платниками податків

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» з позовом до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, в якому позивач просить суд визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 06.02.2023 № 5 про застосування штрафних санкцій, а саме пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 1271931,26 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню через порушення процедури його прийняття, зокрема, його винесення до розгляду вчасно поданих позивачем заперечень на акт перевірки, а також, відсутності зі сторони позивача порушень, що виключає можливість застосування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності. На переконання позивача, відповідачем було порушено порядок прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення адже, фактично оскаржуване рішення було прийняте до призначення розгляду заперечень і до фактичної дати розгляду заперечень, тому допущено грубе порушення п. п. 86.7.1 - 86.7.3, п. п. 86.7.5, п. п. 86.7.6 п. 86.7, п. 86.8 ст. 86 ПК України.

Окрім порушення процедури прийняття податкового повідомлення-рішення, відповідачем також були безпідставно нараховано штрафні санкції за порушення строку отримання розрахунку за контрактом № 21/10-15 від 12.03.2015 з ВАТ «Тяжмехпрес» м. Воронеж, Росія. Враховуючи умови контракту, проведення військової агресії російської федерації, зміни у нормативно-правові акти, внесені у зв`язку з військовою агресією, позивач не мав можливості отримати оплату за поставлену продукцію у будь-якій валюті, оскільки на момент настання граничного строку зарахування оплати діяли обставини перепереборної сили (форс-мажорні обставини).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 клопотання Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, призначено судове засідання у справі № 320/14284/23 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 клопотання Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, призначено судове засідання у справі № 320/14284/23 в режимі відеоконференції на 18 вересня 2023 року.

До суду від Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача щодо доводів позивача про недотримання відповідачем вимог вимог ст. 86 ПК України в частині прийняття оскаржуваного ППР до призначення комісією місця та часу розгляду заперечень, зазначив, що лише 06.02.2023 відповідачем було отримано заперечення ПрАТ «НКМЗ» на акт перевірки № 14/35-00-07-05-05/05763599 від 16.01.2023, тобто, на 11 робочій день після отримання акту перевірки. Таким чином, позивачем подано заперечення на спірний акт перевірки з порущенням терміну, який встановлений п. 7 ст. 86 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим, відповідно до висновків акту перевірки відповідачем було винесено

06.02.2023 спірне податкове повідомлення-ріщення за формою «С» №5 від 06.02.2023. В той час, враховуючи порущення позивачем строку подання заперечень, відповідачем з метою дотримання права платника на розгляд його заперечень листом від 07.02.2023 № 348/6/35-00-07-02-10, повідомлено ПрАТ «НКМЗ» про час та місце розгляду заперечень, яке відбудеться 17.02.2023 о 15.00 годині в приміщенні Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків. За результатами розгляду заперечень ПрАТ «НКМЗ» на акт перевірки, висновки акту від 16.01.2023 № 14/35-00-07-05-05/05763599 залишені без змін, а заперечення - без задоволення.

Також, відповідач зазначає про те, що перевіркою дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по експортному контракту № 21/10-15 від 12.03.2015 з нерезидентом "Тяжмехпресс", РФ за період з 01.03.2021 по 14.07.2022, встановлені порушення, як і при здійсненні розрахунків по експортному контракту № від 20.11.2020 з нерезидентом "Liberty Tubular Products Galati S.A.", Румунія.

Водночас, відповідач акцентує увагу на тому, що відповідно до ч. 1 ст. 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та обґрунтування. Згідно п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. У межах розгляду даної справи розглядається правомірність податкового повідомлення рішення № 5 від 06.02.2023, яким позивачу нараховано пеню в загальній сумі 1271931,26 грн за порушення строків розрахунків саме по 2 експортним контрактам, в той час, позивач в позовній заяві не обгрунтовує порушення, в частині експортного контракту № від 20.11.2020 з нерезидентом "Liberty Tubular Products Galati S.A." (Румунія) на загальну суму донарахованої пені в розмірі 1245177,77 грн, що становить 98% відсотків від загальної оскаржуваної суми згідно податкового повідомлення-рішення. Таким чином, відповідач переконаний, що позовна заява подана з відсутністю викладених обстави, якими позивач обґрунтовує свої вимоги стосовно донарахованої пені щодо "Liberty Tubular Products Galati S.A." (Румунія).

Відносно доводів позивача стосовно неможливості проведення розрахунків по контракту в доларах США виходячи з положень контракту, відповідач зазначає, що згідно експортного контракту № 21/10-15 від 12.03.2015, валюта контракту - рублі РФ, проте згідно додаткової угоди, валюта контракту рублі РФ або долари США.

У свою чергу, наданий позивачем сертифікат Донецької Торгово-промислової палати за вих. № 1400-22-0684 від 25.08.2022 не породжує жодних прав і обов`язків для відповідача, а є лише результатом практичної діяльності торгово-промислової палати з питань визначених Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні». Дія сертифікату не спрямована на регулювання відносин державного управління і не має обов`язкового характеру для суб`єктів таких відносин.

Тож, за позицією відповідача, податкове повідомлення-рішення № 5 від 06.02.2023 про застосування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 1271931,26 грн було прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

До суду від сторони позивача надійшли письмові пояснення по справі.

Відповідачем подано суду додаткові пояснення по справі.

Позивачем також подано відповідь на відзив відповідача, в якій вказано на те, що доводи відповідача, покладені в основу відзиву на позовну заяву, не спростовують допущених відповідачем порушень процедури прийняття оскаржуваного рішення, як і не спростовують відсутності застосування до позивача пені.

30.10.2023 судом протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні у повному обсязі заперечував проти задоволення позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонере товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» () зареєстровано 01.04.1994, перебуває на податковому обліку в Північному Міжрегіональному управлінні Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків.

Видами діяльності за КВЕД є: 28.91 Виробництво машин і устатковання для металургії (основний); 08.12 Добування піску, гравію, глин і каоліну; 24.10 Виробництво чавуну, сталі та феросплавів; 43.21 Електромонтажні роботи; 86.10 Діяльність лікарняних закладів; 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування.

Північним Міжрегіональним управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по зовнішньоекономічним контрактам.

За результатами перевірки складено акт № 14/35-00-07-05-05/05763599 від 16.01.2023, до якого позивачем були надані заперечення від 31.01.2023 № 310101/015-567.

Акт перевірки від 16.02.2023 № 14/35-00-07-05-05/05763599, позивач отримав 20.01.2023, що підтверджується відомостями з сайту Укрпошти за трекінгномером, що міститься на конверті. Позивач підготував заперечення до акта і направив в адресу відповідача 31.01.2023, що також підтверджується відомостями з сайту Укрпошти. Заперечення отримані відповідачем 06.02.2023, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення .

Так, актом перевірки було встановлено порушення: п. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII, п. 21 розділу II постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», в результаті чого ПрАТ «НКМЗ»: по експортному контракту № від 20.11.2020 з нерезидентом "Liberty Tubular Products Galati S.A.", Румунія у вересні, жовтні, листопаді 2022 року порушено строки розрахунків; по експортному контракту № 21/10-15 від 12.03.2015 з нерезидентом ТОВ "Тяжмехпресс", Росія у березні, квітні, травні, червні, липні 2022 року порушено строки розрахунків.

Перевіркою дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по експортному контракту № 21/10-15 від 12.03.2015 з нерезидентом ТОВ "Тяжмехпресс", РФ за період з 01.03.2021 по 14.07.2022, згідно з отриманою податковою інформацією від органу валютного нагляду встановлено наступне: ПрАТ «НКМЗ» укладено експортний контракт № 21/10-15 від 12.03.2015 з нерезидентом ТОВ "Тяжмехпресс", РФ на постачання частин штампувального пресу.

Станом на початок перевіряємого періоду 01.03.2021, згідно даних бухгалтерського обліку ПрАТ «НКМЗ» по рахунку 362 «Розрахунки з іноземними покупцями», по контракту № 21/10-15 від 12.03.2015 встановлено кредиторську заборгованість у сумі 324948,00 дол. США, яка виникла за рахунок отримання передплат від нерезидента згідно платіжних доручень від 01.08.2019 у сумі 141000,0 дол. США (в валюті платежу 8956461 руб РФ), від 19.08.2019 у сумі 183948,00 дол. США (в валюті платежу 12120462,48 руб РФ)

Позивачем відвантажено продукцію (частина штампувального пресу) 19.03.2021 згідно МД № 1462 на загальну суму 1121160,00 дол. США (31036848,05 грн).

Граничний термін надходження валютної виручки за відвантажену продукцію відповідно до п. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від та п. 21 розділу II постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» - 18.03.2022.

Відповідно до п. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання. Відповідно п. 21 розділу II постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Валютна виручка надійшла частково на суму 36087979,10 рос. руб. по курсу рубля до долару США згідно контракту - 491380,00 дол. США (13177886,45 грн) від нерезидента ТОВ "Тяжмехпресс", Росія, зарахована на рахунок ПрАТ «НКМЗ» відкритий в AT «АЛЬФА-БАНК» № UA1441102, 09.09.202 без порушень законодавчо встановлених термінів надходження валютної виручки.

Валютна виручка надійшла не в повному обсязі. Залишок заборгованості за реалізований товар по МД № 1462 від 19.03.2021 у сумі 304832,00 дол. США (8917829,68 грн) у законодавчо встановлений термін надходження валютної виручки не надійшов. Кількість днів прострочення - 118 днів.

Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП проведена попередня документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по зовнішньоекономічному контракту № 21/10-15 від 12.03.2015 згідно з отриманою податковою інформацією від органу валютного нагляду, проведена перевірка за результатами якої складено акт № 235/35-00-07-05-05/05763599 від 03.11.2022 та донараховано пеню за порушення граничних термінів розрахунків по експортному контракту № 21/10-15 від 12.03.2015 у сумі 3130158,22 грн за порушення граничного терміну на 117 днів з 20.03.2022 по 14.07.2022.

Також, контролюючим органом було враховано, що ПрАТ «НКМЗ» не отримувало висновки Міністерства розвитку економіки на подовження строків розрахунків по експортному контракту №21/10-15 від 12.03.2015 з нерезидентом ТОВ "Тяжмехпресс", Росія. Крім того, ПрАТ «НКМЗ» не зверталось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з нерезидента ТОВ "Тяжмехпресс", Росія, по експортному контракту № 21/10-15 від 12.03.2015, що визначається п. 7. ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» в редакції чинній з 07.02.2019, у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

Таким чином, перевіркою встановлено, що в порушення до п. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», п. 21 розділу II постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», по експортному контракту № 21/10-15 від 12.03.2015 з нерезидентом ТОВ "Тяжмехпресс", Росія у березні 2022 року порушено строки розрахунків в частині ненадходження валютної виручки на суму 304832,00 дол. США.

Також, перевіркою дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по експортному № від 20.11.2020 з нерезидентом "Liberty Tubular Products Galati S.A.", Румунія, згідно з отриманою податковою інформацією від органу валютного нагляду встановлено, що ПрАТ «НКМЗ» укладено експортний контракт № від 20.11.2020 за період з 01.10.2021 по 09.11.2022 з нерезидентом "Liberty Tubular Products Galati S.A.", Румунія на постачання частини формувальної машини для виробництва труб. Вартість контракту: 255000,00 євро Валюта контракту - євро. Валюта платежу - євро.

Станом на початок перевіряємого періоду 01.10.2021, згідно даних бухгалтереького обліку ПрАТ «НКМЗ» по рахунку 362 «Розрахунки з іноземними покупцями», по контракту № від 20.11.2020 заборгованість відсутня.

ПрАТ «НКМЗ» відвантажено продукцію (чаетини формувальної машини для виробництва труб) 14.09.2021 згідно МД № 101501 на загальну еуму 216100 євро (6795739,92 грн).

У бухгалтерському обліку, ПрАТ «НКМЗ» вказані операції відображена в кореспонденції рахунків: Д-т 362 «Розрахунки з іноземними покупцями», К-т 701 «Дохід від реалізації продукції».

При цьому, граничний термін надходження валютної виручки за відвантажену продукцію відповідно до п. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та п. 21 розділу II постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійенення окремих операцій в іноземній валюті» - 13.09.2022.

Водночас, валютна виручка надійшла частково на суму 24270,00євро (878777,87 грн), у тому числі від 22.09.2022 на суму 24270,00 євро (878777,87 грн), від "Liberty Tubular Products Galati S.A.", Румунія, зарахована на рахунок ПрАТ «НКМЗ» відкритий в AT «Укрексімбанк», м. Київ № UA052569, 22.09.2022року з порушенням законодавчо встановлених термінів надходження валютної виручки. Кількість днів прострочення - 9.

На порушення вимог п. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», п. 21 розділу П постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», ПрАТ «НКМЗ» по експортному контракту № від 20.11.2020 з нерезидентом Liberty Tubular Products Galati S.A.", Румунія у вересні 2022 року порушено строки розрахунків.

Валютна виручка надійшла не в повному обсязі. Станом на кінець перевіряємого періоду 09.11.2022, залишок заборгованості за реалізований товар по МД № 101501 від 14.09.2021 у сумі 191830,00 евро (7010043,69 грн) у законодавчо встановлений термін надходження валютної виручки не надійшов. Кількість днів прострочення - 57 днів.

ПрАТ «НКМЗ» не отримувало висновки Міністерства розвитку економіки на подовження строків розрахунків по експортному контракту № від 20.11.2020 з нерезидентом "Liberty Tubular Products Galati S.A.", Румунія.

ПрАТ «НКМЗ» не зверталось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з нерезидента "Liberty Tubular Products Galati S.A.", Румунія, по експортному контракту № від 20.11.2020.

Проведеною перевіркою розрахунків по експортному контракту з нерезидентом "Liberty Tubular Products Galati S.A.", Румунія за період з 01.10.2021 по 09.11.2022 встановлено порушення вимог валютного законодавства, а саме, на порушення вимог п. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», п. 21 розділу II постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», ПрАТ «НКМЗ» по експортному контракту № від 20.11.2020 з нерезидентом "Liberty Tubular Products Galati S.A.", Румунія у вересні, жовтні, листопаді 2022 року порушено строки розрахунків.

Позивач вказує на те, що відповідач, не дочекався розгляду заперечень, на підставі висновків акта перевірки прийняв податкове повідомлення-рішення від 06.02.2023 № 5 про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 1271931,26 грн за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З метою досудового врегулювання спору, на вказане податкове повідомлення-рішення позивачем в адміністративному порядку було подано скаргу від 23.02.2023 № 230201/015-576 до Державної податкової служби України.

18.04.2023 на адресу позивача надійшло рішення Державної податкової служби України з розгляду скарги від 10.04.2023 № 8771/6/99-00-06-01-02-06 (вх. № 23/04-25 від 18.04.2023, яким оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 06.02.2023 № 5 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Подактового кодексу України (далі - ПК України).

Згідно з п. 61.1 ст. 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, п. п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України, визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Абзацом 1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, встановлено право контролюючих органів на проведення камеральних, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичних перевірок.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до п. п.14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі - Закон № 2473), Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 (далі - Положення) та Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7 (далі - Інструкція).

Так, принципи валютного регулювання викладені у ст. 2 Закону № 2473 та передбачають, зокрема, право фізичних та юридичних осіб - резидентів укладати угоди з резидентами та (або) нерезидентами та виконувати зобов`язання, пов`язані з цими угодами, у національній валюті чи в іноземній валюті, у тому числі відкривати рахунки у фінансових установах інших країн.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 11 Закону № 2473, валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.

За змістом ч. 4 ст. 11 Закону № 2473, органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 11 Закону № 2473, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

При цьому, частинами 1, 2, 5 статті 13 Закону № 2473, визначено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.

Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до норм ч. 7 ст. 13 Закону № 2473, у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів встановлені п. 21 розд. II Положення № 5, та становлять 365 календарних днів

Граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу II цього Положення:

1) не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій; (Підпункт 1 пункту 22 розділу II в редакції Постанов Національного банку № 35 від 06.02.2019, № 57 від 27.04.2020);

2) застосовуються з урахуванням установлених Національним банком за поданням Кабінету Міністрів України, відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" (далі - Закон про валюту), винятків та (або) особливостей для окремих товарів, та (або) галузей економіки. (Підпункт 2 пункту 22 розділу II в редакції Постанови Національного банку № 67 від 14.05.2019).

Відповідно до п. 23 Положення № 5, розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

Згідно із пунктом 142 Постанови правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану", граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (ч. 8 ст.13 Закону № 2473).

З наведеного слідує, що несвоєчасність здійснення розрахунків в іноземній валюті у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є валютним правопорушенням, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій та пені, застосування якої віднесено до повноважень органів ДПС та яке тягне нарахування пені за кожен день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів

Судом досліджено, що 12.03.2015 між ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» (в подальшому змінено організаційно-правову форму на приватне акціонерне товариство, постачальник) та ВАТ «Тяжмехпрес», м. Воронеж, росія (покупець) укладено контракт № 21/10-15, відповідно до умов якого, постачальник зобовязується виготовити та поставити продукцію покупцю, а покупець прийняти та оплатити продукцію, вказану в специфікації № 1. Вид продукції деталі до технологічного обладнання.

Згідно з п. 3.1 контракту, ціни на продукцію, що постачається, вказані в специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною контракту.

Пунктом 3.2 контракту, визначено, що валюта контракту рублі.

На підставі п. 3.3 контракту, загальна сума контракту складає 5095000 рублів рф.

Відповідно до п. 5.1 контракту, форма оплати попередня. Оплата відбувається в російських рублях по цінам контракту банківським переводом. Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Пунктом 6.2, контракту передбачено, що строк між перерахуванням першої частини передоплати за продукцію та завершенням митного оформлення на території рф не повинен перевищувати 180 днів.

Згідно з п. 12.1 контракт набирає чинності з дати підписання сторонами та діє до 31.12.2015.

Відповідно до п. 12.3 всі спори по контракту підлягають розгляду в арбітражному (господарському) суді, якщо відповідачем в такому спорі буде покупець, то такий спір підлягає розгляду в суді за місцем знаходження покупця.

Відносини сторін по контракту регулюються матеріальним правом України.

04.10.2018 між ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» (постачальник) та ВАТ «Тяжмехпрес», м. Воронеж, росія (покупець) укладено додаткову угоду № 23 до контракту, якою, зокрема, змінено: п. 3.2 контракту «валюта контракту рублі рф та долари США»; п. 5.1 контракту «форма оплати - попередня. Оплата відбувається в доларах США або в російських рублях з урахуванням курсу долара США к рублю рф, встановленого ЦБ рф на дату списання грошових коштів з рахунку покупця за цінами контракту на рахунок постачальника. Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника».

В розділ 13 контракту внесено зміни щодо додавання реквізитів для оплати в доларах США.

Додатковою угодою № 26 від 11.07.2019 сторонами контракту введено специфікацію № 15 і технічні умови поставки, та внесено зміни в п. 3.3 контракту, викладено в наступній редакції «з урахуванням додаткової угоди №26 загальна сума контракту збільшується на 1 083 160 дол. США та складає 1 114 480 дол. США та 63 383 740 рублів рф».

19.03.2021 було здійснено постачання продукції (МД UA700010/2021/001462) на суму 1121160,00 дол. США.

09.09.2021 позивачем отримана оплата у сумі 36087979,10 руб. РФ (у валюті контракту - 491380,00 дол. США)

Отже, по контракту № 21/10-15 від 12.03.2015, у ВАТ «Тяжмехпресс», м. Воронеж, РФ, існує заборгованість перед позивачем за поставлену продукцію.

Позивач вважає, що висновки акта перевірки щодо порушень позивачем строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом № 21/10-15 від 12.03.2015 починаючи з 19.03.2022 необгрунтованими, оскільки відповідач неправильно тлумачить положення контракту стосовно валюти розрахунків, що, в свою чергу, приводить до хибних висновків стосовно обов`язку контрагента розраховуватися з позивачем в доларах США і наявності можливості отримати грошові кошти за поставлену продукцію у позивача.

Відповідно до п. 5.1. додаткової угоди від 04.10.2018 № 23 до контракту № 21/10-15 від 12.03.2015, форма оплати - попередня оплата.

Оплата здійенюється в доларах США або рублях РФ з урахуванням курсу долара США до рубля РФ, встановленого ЦБ РФ на дату списання грошових коштів з рахунку Покупця по цінам даного контракту».

Отже, оплата за поставлений товар є обов`язком покупця.

Разом з тим, правом покупця є вибір валюти платежу.

У даному випадку, сторони погодили включити до контракту прив`язку ціни контракту до долару США виключно для уникнення негативних наслідків від коливання курсу рубля РФ до долару США. Включення умови про прив`язку ціни до курсу долару США, свідчить тільки про те, що сторони розуміли, що оплата за продукцію провадиться виключно у рублях РФ, але з урахуванням курсу долару США.

Розрахунки за зазначеним контрактом провадилися лише в російських рублях. Тобто, покупець виконував свої зобов`язання зі сплати за продукцію виключно в російських рублях, що відповідає вимогам п. 5.1 контракту, в редакції додаткової угоди № 23.

Суд вважає, що відповідач необґрунтовано тлумачить лист контрагента позивача від 25.08.2021 про гарантію оплати за продукцію, адже цим листом покупець підтверджує свої зобов`язання зі сплати за поставлену продукцію і вказує суми у валюті контракту: до 09.09.2021 у сумі 491380,00 дол. США; до 28.02.2022 у сумі 304832,00 дол. США.

Водночас, цим листом покупець підтвердив розмір заборгованості у валюті контракту, але зобов`язувався їх оплатити в доларах США. Більше того, платіж від 09.09.2022 надійшов позивачу саме в російських рублях.

Разом з тим, щоб зобов`язати покупця платити виключно в доларах США, необхідно внести зміни в контракт і конкретно зазначити обов`язок покупця здійснювати оплату у доларах США. Тобто, необхідно здійснити правочин і тим самим продовжити проведення дій з господарської діяльності з контрагентом, зареєстрованим у державі-агресорі.

Однак, слід врахувати, що Законом України від 03.03.2022 № 2108-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо встановлення кримінальної відповідальності за колабораційну діяльність внесено зміни до Кримінального кодексу України від 05.04.2001 № 2341-111 шляхом доповнення статтею 111* «Колабораційна діяльність» п. 4 якої вказує на те, що провадження господарської діяльності у взаємодії з державою - агресором ... караються щтрафом до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна». Також, і ст. ст. 968, 969 КК України передбачають, що у разі вчинення уповноваженою особою юридичної особи деяких кримінальних правопорушень, у тому числі, передбачених ст. 111 КК України, судом застосовується ліквідація юридичної особи з конфіскацією майна юридичної особи.

Водночас, у даному випадку, позивач обґрунтовує неможливість отримати оплату в російських рублях, тим, що Правлінням НБУ 24.02.2022 прийнята Постанова № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - Постанова № 18). Відповідно до п. 17 Постанови № 18, уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції: 1) з використанням російських рублів та білоруських рублів; 2) учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована / постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь; 3) для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь.

Постановою № 36 від 04.03.2022 «Про внесення змін до постанови правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18», постанову № 18 було доповнено п. 17 такого змісту: заборони, визначені в п. 17 цієї постанови, не поширюються на переказ коштів (крім російських рублів та білоруських рублів): 1) на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України та/або на рахунки Кабінету Міністрів України, міністерств та інших державних органів України; 2) на рахунки резидентів у банках за операціями з експорту товарів .

Постановою № 68 від 04.04.2022 «Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18», п. 17 Постанови № 18 було викладено в наступній редакції: заборони, визначені в п. 17 цієї постанови, не поширюються на: 1) переказ коштів (крім російських рублів та білоруських рублів) на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України та/або на рахунки Кабінету Міністрів України, міністерств та інших державних органів України; 2) переказ коштів (крім російських рублів та білоруських рублів) на рахунки резидентів у банках за операціями з експорту товарів, повернення коштів за операціями з імпорту товарів. У разі надходження коштів із-за кордону в російських рублях за такими операціями банку дозволяється здійснити обмін цих коштів на міжнародному валютному ринку на іншу валюту (крім російських рублів/білоруських рублів) для їх подальшого зарахування на рахунки клієнта.

Суд зауважує, що банком була надана можливість здійснити обмін коштів в російських рублях/білоруських рублях на міжнародному валютному ринку на іншу валюту (крім російських рублів/білоруських рублів) тільки відповідною постановою № 68 від 04.04.2022, тому, 04.04.2022 проведення будь-яких валютних операцій з використанням російських рублів та білоруських рублів, учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/ постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь, було заборонено Постановою № 18 у першій редакції.

Тобто, у даному випадку, на момент настання граничного строку надходження валютної виручки (18.03.2022) уповноваженим установам на підставі Постанови НБУ № 18 заборонялося здійснювати будь-які валютні операції з використанням російських рублів/білоруських рублів, учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження в Російській Федерації або Республіці Білорусь.

Отже, оплата 19.03.2022 (в день, за який відповідачем нарахована пеня) в російських рублях була неможлива, що виключає вину позивача у допущені порушення, про яке зазначено в акті перевірки.

Також, суд вказує на те, що виходячи зі змісту п.5.1 контракту, в редакції додаткової угоди № 23 та умов Постанови № 18, покупець не мав можливості здійснити оплату за продукцію в російських рублях.

Твердження сторони відповідача про те, що грошові кошти від нерезидента за відвантажений товар до 18.03.2022 не надходили, не стосуються суті спору, оскільки предметом даного спору, є неможливість отримання позивачем оплати саме 19.03.22, а висновок щодо того, що у позивача була можливість отримати грошові кошти за відвантажені товари згідно МД 1462 на суму 3048312,00 дол. США в межах гранічного терміну, є необгрунтованим, оскільки як вже зазначалося вище, у контрагента відсутній саме обов`язок оплачувати за товар у доларах США.

До того ж, АТ «Альфа-Банк» своїм листом від 18.08.2022 039.2.-БН № 37023 підтверджує неможливість зарахування коштів у рублях РФ від нерезидента, які надійдуть за контрактом в оплату раніше відвантаженого товару з посиланням на п. 17 Постанови НБУ № 18.

Статтею 112 Податкового кодексу України, передбачено, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Пункт 112.8 статті 112 Податкового кодексу України, визначає обставини, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд вважає, що на момент настання граничного терміну отримання оплати за поставлену продукцію, позивач не мав можливості отримати заборгованість за контрактом від 12.03.2015 № 21/10-15 в російських рублях від контрагента, зареєстрованого у Російській Федерації. Більше того, враховуючи умови контракту, проведення військової агресії Російської Федерації, внесені зміни у нормативно-правові акти, внесені у зв`язку з військовою агресією, позивач не мав можливості отримати оплату за поставлену продукцію у будь-якій валюті, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України.

Для підтвердження дії форс-мажорних обставин по контракту № 21/10-15 від 12.03.2015, позивач звернувся із заявою і відповідними документами та отримав сертифікат ТПП № 1400-22-0684 від 25.08.2022, яким засвідчено форс-мажорні обставини: військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. та заборона здійснювати будь-які валютні операції з використанням російських рублів та учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована або постійно проживає) в Російській Федерації.

Твердження відповідача щодо того, що сертифікат про форс-мажор від 26.08.2022 отриманий позивачем тільки через півроку після настання відповідних обставин, а не у період часу коли форс-мажор виник, а також не звільняє від відповідальності, суд відхиляє, позаяк, відсутні вимоги щодо строку і будь-яких дат, в які заявник зобов`язаний звернутися до уповноваженого органу із заявою про отримання сертифікату. Отже, факт звернення до ТПП за сертифікатом у серпні 2022 року не може спростувати висновок про дію форс-мажорних обставин і підтвердити можливість отримання позивачем грошових коштів за поставлену продукцію.

Також, суд враховує, що Постановою Правління Національного Банку України від 30.05.2023 № 71, внесено зміни до постанови Правління Національного банку України від 14 травня 2019 року № 67, якими Постанову Правління Національного банку України від 14 травня 2019 року № 67 Про встановлення винятків та (або) особливостей запровадження граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і внесення змін до деяких нормативно-правових актів (зі змінами) після пункту 1 доповнено новим пунктом 1-1 такого змісту: 1-1. Тимчасово, з 24 лютого 2022 року на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів із дня його припинення або скасування припиняється перебіг граничних строків розрахунків для товарів, робіт і послуг, за якими проведені та не завершені до 24 лютого 2022 року операції з експорту та (або) імпорту товарів за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), укладеними українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності з іноземними суб`єктами господарської діяльності з місцезнаходженням у Російській Федерації або Республіці Білорусь, які створені та діють відповідно до законодавства зазначених країн (крім операцій, за якими граничні строки розрахунків настали до 24 лютого 2022 року).

Таким чином, у відповідності до внесених змін до Постанови № 67, позивач є таким, що звільняється від відповідальності за порушення граничних строків розрахунків за операцією, яка є незавершеною до 24.02.2022.

Суд враховує, що станом на момент проведення перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, вказана норма була відсутня в законодавстві, проте на момент прийняття рішення судом у даній справі, законодавцем було передбачено звільнення від відповідальності позивача.

При цьому, вказана норма чітко передбачає період зупинення перебігу граничних строків розрахунків, а саме з 24.02.2022 на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів із дня його припинення.

Відтак, вказана норма підлягає застосуванню судом до вказаних правовідносин станом на день вирішення справи по суті.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що застосування до позивача податковим повідомленням-рішенням Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 06.02.2023 № 5 штрафних санкцій, а саме пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 26753,49 грн по експортним операціям з «Тяжмехпресс», є необґрунтованим та протиправним.

Водночас, суд звертає увагу на те, що у межах розгляду даної справи перевіряється правомірність податкового повідомлення рішення № 5 від 06.02.2023, яким позивачу було нараховано пеню в загальній сумі 1271931,26 грн за порушення строків розрахунків саме по 2 експортним контрактам, в той час, позивач в позовній заяві не обгрунтовує відсутність порушення в частині експортного контракту № від 20.11.2020 з нерезидентом "Liberty Tubular Products Galati S.A." (Румунія) на загальну суму донарахованої пені в розмірі 1245177,77 грн, що становить більшу частину від загальної оскаржуваної суми згідно податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, крім іншого, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та обґрунтування.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач жодним чином не розкриває помилковість висновків контролюючого органу в частині експортного контракту № від 20.11.2020 з нерезидентом "Liberty Tubular Products Galati S.A." (Румунія) та застосування пені на загальну суму донарахованої пені в розмірі 1245177,77 грн, не конкретизує у чому саме полягає помилковість висновків відповідача в цій частині. В ході судового розгляду представник позивача також не навів нормативно-правового обгрунтовання доводів відносно "Liberty Tubular Products Galati S.A." (Румунія) та пояснив суду, що просить суд скасувати спірне податкове повідомлення-рішення по цьому епізоду виключно з процедурних порушень податкового органу щодо несовєчасного розгляду заперечень позивача.

Таким чином, позовна заява не містить викладених обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги стосовно донарахованої пені щодо "Liberty Tubular Products Galati S.A." (Румунія), а тому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення в цій частині не підлягає скасуванню.

У частині доводів позивача про порушення відповідачем порядку прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення адже, фактично оскаржуване рішення було прийняте до призначення розгляду заперечень і до фактичної дати розгляду заперечень, тому допущено грубе порушення п. п. 86.7.1 - 86.7.3, п. п. 86.7.5, п. п. 86.7.6 п. 86.7, п. 86.8 ст. 86 ПК України, суд зазначає наступне.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні/проведенні перевірки та прийнятті податкового повідомлення-рішення (у тому числі розгляді заперечень, скарги в порядку досудового оскарження), не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Водночас, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення. Саме по собі порушення процедури не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Не кожен дефект акта призводить до його неправомірності. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Виходячи з наведеного, не применшуючи значення необхідності дотримання процедурних норм, суд вважає, що їх порушення повинно бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за умови, якщо останнє за своєю суттю є необґрунтованим та/або незаконним й підлягало би скасуванню чи зміні навіть за відсутності вказаної підстави.

Судом досліджено, що акт перевірки від 16.02.2023 № 14/35-00-07-05-05/05763599, позивач отримав 20.01.2023.

Позивач підготував заперечення до акту і направив в адресу відповідача 31.01.2023, а отже, позивач дотримався передбаченого п. 86.7 ст. 87 ПК України строку і подав свої заперечення до акту в межах 10 робочих днів з дня наступного, за днем отримання акту (на 7 робочий день).

Заперечення були отримані відповідачем лише 06.02.2023, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

У той же час, відповідач, не дочекався подання заперечень від позивача, прийняв податкове повідомлення-рішення від 06.02.2023 № 5.

Право платника податків на подання заперечень до акта перевірки у разі незгоди з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, передбачене п. 86.7. ст. 86 ПК України.

Так, у відповідності до норм п. п. 86.7.1 п. 86.7 ст. 87 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

За правилами п. п. 86.7.5 п. 86.7 ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової вілповілі платнику податків.

Абзацем 2 п. 86.8 ст. 86 ПК України, передбачено, що за наявності, заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, визначеному п. 86.7. цієї статті.

Суд критично ставиться до посилань відповідача на те, що 06.02.2023 контролюючим органом отримано заперечення ПрАТ «НКМЗ» на акт перевірки № 14/35-00-07-05-05/05763599 від 16.01.2023, тобто на 11 робочій день після отримання акту перевірки, а тому, позивачем подано заперечення на спірний акт перевірки з порушенням терміну, який встановлений п. 7 ст. 86. Податкового кодексу України, позаяк, ключовим є не дата отримання відповідачем заперечень на акт, а саме дата подання їх до поштового органу платником податків, що у даному випадку, позивачем було подано вчасно.

Тож, вбачається, що відповідачем було порушено порядок прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 06.02.2023 № 5, адже, фактично оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийняте до призначення комісією місця і часу розгляду заперечень (лист відповідача № 348/6/35-00-07-02-10 від 07.02.2023), і до фактичної дати розгляду заперечень 17.02.2023, тому підтверджується порушення норм п. п. 86.7.1 - 86.7.3, п. п. 86.7.5, п.п. 86.7.6 п. 86.7, п. 86.8 ст. 86 ПК України.

Однак, матеріали справи також вказують і на те, що відповідачем з метою дотримання права платника на розгляд його заперечень, листом від 07.02.2023 № 348/6/35-00-07-02-10 повідомлено ПрАТ «НКМЗ» про час та місце розгляду заперечень, яке відбудеться 17.02.2023 о 15.00 годині в приміщенні Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, що і не заперечується позивачем, та за результатами розгляду заперечень на акт перевірки, висновки акта від 16.01.2023 № 14/35-00-07-05-05/05763599 були залинені без змін, а заперечення - без задоволення, про що повідомлено платника листом про розгляд заперечень № 441/6/35-00-07-05-10 від 17.02.2023. При цьому, суд звертає увагу, що позивачем не було надано додаткових документів щодо обставин встановлених порушень до заперечень на висновки спірного акта перевірки.

Тож, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що хоча відповідачем було допущено порушення процедури розгляду заперечень, при цьому, право платника податків на розгляд заперечень відповідачем все ж таки було дотримано/реалізовано право позивача на розгляд заперечень на акт перевірки та прийнято рішення про залишення без змін висновків акта, а заперечення залишені без задоволення, тому, вказані дводи позивача, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення з цих підстав, а прийняте податкове повідмолення-рішення має розглядатись по суті порушень, за які позивачу нараховано штрафні санкції/пеню.

Крім того, суд не бере до уваги посилання позивача на висновки Верховного Суду, адже такі висновки викладені при правовідносинах, які не є подібними/тотожними та з питань застосування інших норм матеріального права.

Таким чином, на переконання суду, оскаржуване податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 06.02.2023 № 5 про застосування штрафних санкцій, а саме пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 26753,49 грн (двадцять шість тисяч сімсот п`ятдесят три гривні 49 коп), а у іншій частині, позивачем не було доведено незаконності висновків контролюючого органу та не покладено відповідних доводів в основу позовних вимог.

Інші доводи сторін не впливають на висновки суду за наслідком розгляду спору.

Згідно з приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові виграти, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати в частині податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 06.02.2023 № 5 про застосування штрафних санкцій, а саме пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 26753,49 грн (двадцять шість тисяч сімсот п`ятдесят три гривні 49 коп).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на користь Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 401,30 грн (чотириста одна гривня 30 коп).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 26 квітня 2024 р.