Справа № 336/2132/24
Суддя: Петренко Л. В.
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/336/29/2024
РІШЕННЯ

іменем України

26 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Нагорних О.С.,

розглянув в судовому засіданні в залі суду, за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, адміністративну справу № 336/2132/24 (номер провадження 2-а/336/29/2024) за позовною заявою ОСОБА_1 до Полка патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор взводу 3 роти 1 батальйону 2 УПП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту поліції старший лейтенант поліції Швороб Дмитро Дмитрович,

про визнання незаконною та скасування постанови серії БАВ №222246 від 06.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

05 березня 2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Полка патрульної поліції в м.Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: інспектор взводу 3 роти 1 батальйону 2 УПП в м.Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту поліції старший лейтенант поліції Швороб Дмитро Дмитрович, про визнання незаконною та скасування постанови серії БАВ №222246 від 06.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.01.2024 року Інспектор взводу 3 роти 1 батальйону 2 ППП в м. Кривии Ріг Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, старший лейтенант поліції Швороб Дмитро Дмитрович незаконно та безпідставно склав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 222246 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

За змістом цієї постанови нібито 06.01.2024 року о 23 годині 04 хвилини в м. Кривий Ріг по вул. Миколаївське шосе буд. 26, ОСОБА_1 керував вантажним транспортним засобом DAF XF105,460 реєстраційний номер НОМЕР_1 зі спеціалізованим напівпричепом BENALU реєстраційний номер НОМЕР_2 без посвідчення водія відповідної категорії, а саме відсутня категорія СЕ, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає постанову Інспектора взводу 3 роти 1 батальйону 2 ППП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Швороба Дмитра Дмитровича від 06.01.2024 року серії БАВ № 222246 незаконною та як наслідок такою, що підлягає скасуванню.

Його особу було встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_3 від 27.02.2021 року, про що зазначено у відповідній графі протоколу, а тому він вказує, що мав право на керування транспортним засобом та надав працівникам поліції посвідчення водія.

Відповідно до п. 5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 року, «Водіям транспортних засобів категорій В, Cl, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів». При винесенні постанови поліцейський на з`ясував та не зазначив у постанові вагу причіпу та чи не підпадає причіп під виключення, передбачені вищезазначеним пунктом.

Сторона позивача вважає, що інспектор незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності, оскільки він не порушував будь-який пункт правил дорожнього руху.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В.

Ухвалою судді від 06 березня 2024 року прийнято позовну заяву до провадження. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статей 268, 269, 286 КАС України для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ. Відповідачам роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Залучено до участі у справі у якості співвідповідача Департамент патрульної поліції.

Витребувано в Департаменту патрульної поліції матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, при розгляді якої винесена оскаржувана постанова.

01 квітня 2024 року від представника Департаменту патрульної поліції Кушнір О.В. надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача зазначає, що в копії посвідчення водія не зазначено відповідної категорії, а саме «СЕ», яка дає право керувати транспортним засобом DAF XF з напівпричепом BENALU державний номерний знак НОМЕР_4 . Позивач не надав до суду реєстраційні документи на дані транспортні засоби, в яких зазначена вага транспортних засобів.

Позивач не заперечує факт того, що останній керував транспортним засобом DAF XF 105,460 державний номерний знак НОМЕР_1 зі спеціалізованим напівпричепом BENALU державний номерний знак НОМЕР_4 та те, що його було зупинено на блокпосту.

В своєму позові позивач зазначає лише те, що інспектор не перевірив та не з`ясував вагу транспортного засобу.

З даним твердження представник відповідача не погоджується, оскільки в інформаційних базах є інформація стосовно автомобіля, якими керував позивач, а також в технічному паспорті, позивач в своєму позові зазначає, що категорії В, C1, С, D1, D дозволяється керувати транспортними засобами також з причепами, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кг.

Відповідно до інформаційної бази Армор вага транспортного засобу DAF XF 105,460 державний номерний знак НОМЕР_1 без навантаження 7510 кг, повна маса 20500 кг. Також інспектором під час розгляду справи, було перевірено вагу причепа, яка відповідно до інформаційної бази «Аромор» складає 5780 кг без навантаження та повна маса, якого складає 38000 кг.

Інспектором 06.01.2024 року, патрулюючи на блокпосту в Центрально- міському районі м. Кривого Рогу по вул. Миколаївське шосе, буд. 26, був помічений транспортний засіб DAF XF 105,460 державний номерний знак НОМЕР_1 зі спеціалізованим напівпричепом BENALU державний номерний знак НОМЕР_4 , без посвідчення водія відповідної категорії, а саме відсутня категорія «СЕ», тобто не має права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а ПДР.

Після того, як т.з. було зупинено, інспектор підійшов до автомобіля, представився згідно з п. 3 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», пояснив причину зупинки, попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс. Після того, як інспектором було перевірено посвідчення водія позивача, реєстраційний документ було встановлено яка вага транспортного засобу, яким керував позивач та вага напівпричепу. Вага транспортного засобу була також перевірена в інформаційному порталі «Армор». Було запитано у водія чому він порушує правила дорожнього руху, на що водій відповів, що так сталося.

Інспектор при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху КУпАП в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 283-1, 285 - 289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений, причина неявки суду не відома, заяв та клопотань від нього суду не надходило.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.01.2024 року о 23 годині 22 хвилини в м. Кривий Ріг Ц-міський р-н по вул. Миколаївське шосе поблизу буд. 26 інспектор взводу 3 роти 1 батальйону 2 ППП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шворобом Дмитром Дмитровичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 222246, якою до ОСОБА_1 (позивача) застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП України.

Підставою прийняття такої постанови стали наступні обставини, встановлені відповідачем: ОСОБА_1 06 січня 2024 року о 23 годині 04 хвилини в м. Кривий Ріг, Ц-міський р-н по вул. Миколаївське шосе поблизу буд. 26, керував вантажним транспортним засобом DAF XF105,460 реєстраційний номер НОМЕР_1 зі спеціалізованим напівпричепом BENALU реєстраційний номер НОМЕР_2 без посвідчення водія відповідної категорії, а саме відсутня категорія СЕ, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Оскільки правопорушення мало місце, відповідно до ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Частиною 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Так, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки порядку.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі - якщо водій порушив Правила дорожнього руху, було прийнято рішення про зупинення вищевказаного транспортного засобу для з`ясування всіх обставин по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» - поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчуюсь особу, та/або, документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках - якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву та документи в спростування доводів позивача, а саме: реєстраційну картку транспортного засобу вантажного автомобілю, реєстраційну картку транспортного засобу напівпричепу, документи в підтвердження того, що поліцейський ОСОБА_2 06 січня 2024 року ніс службу на блокпосту, пояснення поліцейського та рапорт.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху за статтями, в тому числі і частиною 2 ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису).

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Аналогічне положення міститься і в пунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, а саме: справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до положень п. 2.13 ПДР України право на керування транспортними засобами особам може бути надано: автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, з 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ), а також тими, що призначені для перевезення великовагових і небезпечних вантажів, з 19-річного віку.

При цьому транспортні засоби належать до таких категорій: A1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт; A - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше; B1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів; B - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; C1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії C1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; C - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії C та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Відповідно до копії посвідчення водія серії НОМЕР_3 (документ оновлено об 11-35 год. 04 березня 2024 року), яке видане на ім`я позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка міститься в матеріалах справи встановлено, що останній має право керувати транспортними засобами, які відносяться до категорії: А, А1, В, В1, С, С1. При цьому категорія СЕ відповідно до посвідчення водія не відкрита.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. N 511) особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Категорії В, С, С1, які відкриті у позивача, призначені для керування транспортним засобом який рухається з причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Пункт 2.13 ПДР України вказує, що категорії BE, C1E, CE, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії B, C1, C, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів.

Аналогічні положення містяться і в п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. N 511).

Відповідно до п. 5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. N 511) водіям транспортних засобів категорій B, C1, C, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії B дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів.

До керування транспортними засобами категорій B, C1, C, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій BE, C1E, CE, D1E і DE.

Відповідно до абз. 3 пункту 27 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. N 511) посвідчення водія, видане до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 р. N 586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», може бути обміняне на нове на умовах проведення обміну, визначених цим Положенням. При цьому в новому посвідченні водія зазначаються категорії: - A1, A - відповідає категорії A; - B1, B - відповідає категорії B; - C1, C - відповідає категорії C; - D1, D - відповідає категорії D; - BE - відповідає категоріям B і E; - C1E, CE - відповідає категоріям C і E; - D1E, DE - відповідає категоріям D і E; - T - відповідає категорії Трамвай, Тролейбус.

Вага транспортного засобу DAF XF 105,460 державний номерний знак НОМЕР_1 без навантаження 7510 кг, повна маса 20500 кг, що підтверджується відомостями в реєстраційній картці транспортного засобу вантажного автомобілю.

Також інспектором під час розгляду справи, було перевірено вагу причепа, яка складає 5780 кг без навантаження та повна маса, якого складає 38000 кг, що підтверджується відомостями в реєстраційній картці транспортного засобу напівпричепу.

В рапорті та поясненнях працівники поліції надали пояснення щодо обставин правопорушення вчиненого позивачем.

У позивача категорія СЕ відповідно до посвідчення водія не відкрита.

Категорії В, С, С1, які відкриті у позивача, дозволяли керувати лише транспортним засобом маса якого була від 3500 кг до 7500 кг., та причепом повна маса якого не перевищує 750 кг.

Разом з тим, ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF XF 105,460 державний номерний знак НОМЕР_1 маса без навантаження 7510 кг, повна маса 20500 кг, зі спеціалізованим напівпричепом BENALU реєстраційний номер АР2936 ХF маса якого без навантаження складає 5780 кг, повна маса 38000 кг. Тому позивачу додатково потрібно мати категорію Е до вже наявної категорії, яку він використовував для того аби керувати транспортним засобом на момент зупинки, тобто C+Е = СЕ.

Як зазначено вище, відповідно до посвідчення водія у позивача не відкрита категорія СЕ на момент зупинки, що і стало підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Вказану категорію СЕ потрібно додатково відкривати в сервісному центрі МВС, без складання іспиту.

Доказів того, що позивач звертався до сервісного центру для відкриття зазначеної категорії до позову не надано.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву та документи в спростування доводів позивача, а саме: реєстраційну картку транспортного засобу вантажного автомобілю, реєстраційну картку транспортного засобу напівпричепу, документи в підтвердження того, що поліцейський ОСОБА_2 06 січня 2024 року ніс службу на блокпосту, пояснення поліцейського та рапорт.

Відповідно до частин 1 статті 211 КАС України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого ним рішення.

Враховуючи вищевикладене, інспектор, наклавши адміністративне стягнення на позивача ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП, діяв у межах повноважень та у спосіб, який передбачений чинним законодавством, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність відповідачем вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №222246 від 06.01.2024 року слід залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 про скасування вказаної постанови без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовною заявою позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією.

Судові витрати покладаються на позивача, враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись ст.ст. 5-9, 72-77, 79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 251, 268, 271, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Залишити рішення суб`єкта владних повноважень, а саме постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №222246 від 06.01.2024 року без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Полка патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор взводу 3 роти 1 батальйону 2 УПП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту поліції старший лейтенант поліції Швороб Дмитро Дмитрович про скасування вказаної постанови без задоволення.

У справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Полк патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 50069, м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, 11, електронна адреса: .

Департамент патрульної поліції (03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3, , електронна адреса: ).

Третя особа: інспектор взводу 3 роти 1 батальйону 2 ППП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту поліції старший лейтенант поліції Швороб Дмитро Дмитрович, місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, 11, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_3

Дата складання повного судового рішення 26 квітня 2024 року.

Суддя: