Справа № 333/10476/23
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

26 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М.

Справа № 333/10476/23

Провадження № 2-а/333/29/24

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції

розглянувши в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Запорізькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

Поліцейський управління патрульної поліції в Запорізькій області Панова В.С. склала постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 8121169 від 11 листопада 2023 року, якою вона наклала на позивача штраф в розмірі 1700 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.122 КУпАП.

Зі змісту цієї постанови вбачається, що 11 листопада 2023 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, буд. 11 водій ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу на місці позначене дорожнім знаком 5.42.1 з доданою до нього табличкою 7.17 особа з інвалідністю та дорожнім знаком 1.35, при цьому не мав при собі документа, що підтверджує інвалідність водія або пасажирів, чим порушив пп 5.42, п. 5, розділу 33 ПДР чим порушив пункт 33 ПДР - порушення вимог дорожніх знаків, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що правил дорожнього руху він не порушував, він зупинився на суміжному місці для паркування, яке знаходиться поза дією дорожнього знаку 5.42.1 з табличкою 7.17, також поліцейські позбавили позивача законного права на правову допомогу.

Вказане свідчить про те, що позивач був безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому просить суд визнати протиправною та скасувати винесену постанову серії ЕАТ № 8121169 від 11 листопада 2023 року.

Відзив на позовну заяву

До суду від представника Управління патрульної поліції в Запорізькій області Назаренка М.М. надійшов письмовий відзив, в якому він заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що працівник поліції діяв в рамках закону та наданих йому повноважень. На підставі чого вважає, що постанова є обґрунтованою та законною, тому у задоволенні позову просив відмовити. Також представником відповідача надано відеозапис подій від 11 листопада 2023 року здійсненого працівниками поліції, які виносили постанову про вчинення адміністративного правопорушення.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

27 листопада 2023 року ухвалою суду позовна заява залишена без руху, надано строк на усунення недоліків.

11 грудня 2023 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

В період часу з 01 грудня 2023 року по 12 січня 2024 року суддя Дмитрієва М.М. перебувала в нарадчій кімнаті з розгляду кримінальної справи.

Ухвалою суду від 16 січня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадженняу справі (письмове провадження) без участі, повідомлення та виклику сторін.

Судове засідання здійснюється в порядку, передбаченому статтею 263 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Установлені судом фактичні обставини справи.

11 листопада 2023 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, буд. 11 водій ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу на місці позначене дорожнім знаком 5.42.1 з доданою до нього табличкою 7.17 особа з інвалідністю та дорожнім знаком 1.35, при цьому не мав при собі документа, що підтверджує інвалідність водія або пасажирів, чим порушив пп 5.42, п. 5, розділу 33 ПДР чим порушив пункт 33 ПДР- порушення вимог дорожніх знаків, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 122 КУпАП.

На оглянутому в судовому засіданні відеозаписі та фотознімках з місця зупинки автомобіля позивача, встановлено, що транспортний засіб «Volkswzgen Polo», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 здійснив зупинку на паркувальному місці позначеному з обох боків дорожнім знаком 5.42.1 з доданою до нього табличкою 7.17 особа з інвалідністю та додатковою розміткою 1.35. ПДР України.

Позиція суду та нормативно правове обґрунтування

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена поліцейським УПП в Запорізькій області сержантом поліції ОСОБА_2 , яка відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.6 ст. 122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху». Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.1 ПДР України, ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території, тощо) повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.8.1, 8.2 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Відтак, п 8.4 ґ ПДР України передбачено інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Знак 5.38 ПДР України застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Згідно п. 5.39 розділу 33 ПДР України, знак «Зона стоянки» - визначає зону, де дозволена стоянка, за умов, що зазначаються на знакові або додаткових табличках під ним.

Відповідно до п.п.7.17 п. 33.7 розділу 33 ПДР, табличка 7.17 «Інваліди» до дорожнього знаку 5.38 означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог ПДР України.

Згідно підпункту «ґ» п. 30.3 розділу 30 ПДР, розпізнавальний знак «Інвалід» - квадрат жовтого кольору із стороною 150 мм і чорним зображенням символу таблички 7.17. Знак розміщується спереду і ззаду на механічних транспортних засобах, якими керують водії-інваліди.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», пільги особам з інвалідністю надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію «дитина з інвалідністю» (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату).

Пунктом 22 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 134 визначено, що на майданчиках для паркування обов`язково облаштовуються місця (в обсязі 10 відсотків загальної кількості, але не менш як одне місце) передбаченого стандартами розміру, позначені дорожніми знаками та розміткою для паркування транспортних засобів, зазначених у ч. 6 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

На місцях для паркування транспортних засобів, зазначених у ч. 6 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», не можуть бути розміщені інші транспортні засоби.

У разі паркування на місцях, призначених для паркування транспортних засобів, зазначених у ч. 6 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», інших транспортних засобів користувачі цих засобів несуть відповідальність згідно із законодавством.

Виходячи із системного аналізу вказаних вище норм права, паркування (як стоянка, так і зупинка) водієм транспортного засобу на місці, що позначено знаком з додатковою табличкою 7.17, тобто на місці, де дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, які перевозять інвалідів (крім випадків вимушеної стоянки), створює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.6 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач дійсно здійснив стоянку свого автомобіля в зоні дії знаку 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою 7.17 «Інваліди» при цьому не маючи розпізнавальний знак «Інвалід» на автомобілі та не маючи при собі документів, що підтверджують інвалідність водія або пасажирів, також позивачем не надано доказів на підтвердження вимушеної стоянки.

Твердження позивача, що працівниками поліції не було вжито жодних дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, чим порушено порядок проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає необґрунтованими.

Так, із відеозапису події вбачається, що поліцейські не чинили ОСОБА_1 будь-яких перешкод у реалізації права скористатися послугами захисника у разі такої необхідності. Навпаки, запропонували останньому здійснити телефонний дзвінок адвокатові, для реалізації своїх прав на захист, однак позивач відмовився та вказав, що він знає, що адвокат не зможе прибути, у зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи. Враховуючи, що обов`язкового забезпечення працівниками патрульної поліції водія послугами захисника не передбачено нормами КУпАП України, поведінку позивача, який не вчинив жодних дій для реалізації свого права на правову допомогу, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати незаконними дії працівників поліції,а посилання позивача зводяться до бажання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Оскільки з оглянутого судом відеозапису встановлено, що водієм транспортного засобу «Volkswzgen Polo», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимоги п.33 Правил дорожнього руху, виконані не були, то, відповідно, винесення відповідачем постанови відповідає положенням законодавства, через що позовна заява підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати слід залишити за позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 241-245, 246, 255 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення суду складено 26 квітня 2024 року.

Копію рішення направити учасникам справи.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва