Справа № 240/20514/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відводі судді

29 квітня 2024 року м. Житомир справа № 240/20514/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

В провадженні судді Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В. перебувала адміністративна справа 240/20514/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

За наслідками розгляду вказаної справи судом прийнято рішення від 04.05.2022, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано неправомірною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії щодо невиплати ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні;

- зобов`язано Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати неврахованих сум отриманих, за попередні два місяці винагороди державного виконавця при обчисленні розрахунку середньомісячної заробітної плати для нарахування та виплаті матеріальної допомоги за 2016, 2017, 2018 та 2019 роки.; обчислення розрахунку середньомісячної заробітної плати для нарахування та оплаті щорічних оплачуваних відпусток за 2016, 2017, 2018 та 2019 роки; щодо не врахування сум отриманої винагороди державного виконавця при обчисленні розрахунку середньомісячної заробітної плати для нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані 10 днів щорічної відпустки, виплаченої в листопаді 2019 року, та грошової компенсації за невикористані 172 дні щорічних відпусток за 2016, 2017, 2018 та 2019 роки.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) оскаржило його до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2022 апеляційну скаргу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) було залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 травня 2022 року - залишено без змін.

Відтак, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 у справі №240/20514/21 надбало законної сили 06 вересня 2022 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 по даній справі було задоволено подану ОСОБА_1 заяву та замінено вибувшого відповідача у справі - Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області на його правонаступника - Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ().

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду вказаної заяви Житомирський окружний адміністративний суд виніс ухвалу від 02.03.2023, залишену без змін Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023, якою встановив Центрально-Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Хмельницький) строк для подання звіту про виконання рішення суду від 04.05.2022 у справі №240/20514/21 терміном тридцять днів з дня отримання копії ухвали.

09.06.2023 Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) подало до суду клопотання про продовження строку подання звіту терміном на 30 днів.

Ухвалою суду від 19.06.2023 подане клопотання задоволено та продовжено Центрально-Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Хмельницький) строк виконання рішення Житомирського окружного адміністративного від 04.05.2022 та вимог окремої ухвали від 02.03.2023 на 30 днів з дня отримання даної ухвали.

30.06.2023 до суду надійшов звіт Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного від 04.05.2022 у справі №240/20514/21.

Розгляд вказаного звіту здійснювався Житомирським окружним адміністративним судом в судовому засіданні, що було призначене на 20.07.2023, під час якого суд виніс ухвалу від 20.07.2023 та витребував у Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) детальний розрахунок виконання судового рішення з відповідними письмовими поясненнями щодо того, чи були враховані при обчисленні середньої заробітної плати ОСОБА_1 суми отриманої винагороди державного виконавця, а також яка кількість днів затримки розрахунку при звільненні врахована при нарахуванні середнього заробітку та за який період.

22.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну відповідача у справі з Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на його правонаступника - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2023, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2024, вищезазначену заяву було задоволено та замінено вибувшого відповідача у справі - Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на його правонаступника - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) ().

Крім того, враховуючи виниклі правовідносини щодо правонаступництва, Житомирський окружний адміністративний суду виніс ухвалу від 26.09.2023, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2024, встановлено Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Київ) строк на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного від 04.05.2022 у справі №240/20514/21 та вимог окремої ухвали від 02.03.2023 протягом 30 днів з дня отримання даної ухвали.

Оскільки, станом на 02.04.2024 Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) не подало до суду звіт про виконання судового рішення по даній справі, суддею Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В. була винесена ухвала від 02.04.2024 про призначення на 24.04.2024 (об 11:00) судового засідання для вирішення питання про накладення на керівника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) штрафу за неподання звіту.

В свою чергу, 16.04.2024 Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) подало до суду заяву про роз`яснення вищезазначеної ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2024, а 23.04.2024 - подало до суду заяву про зміну способу і порядок виконання судового рішення у справі №240/20514/21.

Розглянувши вказані заяви, Житомирський окружний адміністративний суд виніс ухвалу від 24.04.2024, якою відмовив Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Київ) у задоволенні заяв про роз`яснення ухвали від 02.04.2024 по справі №240/20514/21, а також ухвалу від 24.04.2024, якою залишив без розгляду заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №240/20514/21.

Однак, під час судового засідання, що проводилось 24.04.2024, представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) подав письмову заяву про відвід судді Капинос О.В. від розгляду адміністративної справи №240/20514/21.

Обґрунтовуючи подану заяву представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зазначив, що дії судді Капинос О.В. під час розгляду адміністративної справи №240/20514/21 викликають сумнів в її об`єктивності та неупередженості. Зокрема вказує, що ухвалами від 04.05.2022 та від 26.09.2023 суддею протиправно було замінено відповідача у даній справі спочатку на Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), а потім на Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ), оскільки, на переконання заявника, така заміна допускається лише до ухвалення рішення судом першої інстанції. Зауважує, що після прийняття судового рішення та звернення його до виконання процесуальний статус сторін змінюється, так статус відповідача змінюється на статус боржника, а тому заміна сторони мала відбуватися на підставі ст. 379 КАС України, а не на підставі ст. 52 КАС України, що суддею дотримано не було.

Крім того, в якості ще однієї підстави для заявленого відводу представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вказує, що в в ухвалі від 02.04.2024 суддею Капинос О.В. зазначено, що станом на 02.04.2024 звіт про виконання рішення суду відповідачем не поданий. В той же час, в матеріалах справи міститься звіт про виконання судового рішення від 30.06.2023, з резолюцією судді "до справи", що на переконання заявника свідчить про прийняття цього звіту судом та долучення його до справи. Більш того, жодного процесуального рішення про неприйняття вказаного звіту, а саме вмотивованої ухвали, суддею Капинос О.В. не приймалось.

З огляду на зазначені обставини, представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вважає, що суддя Капинос О.В. не може брати участь в розгляді адміністративної справи №240/20514/21.

Розглянувши зазначену заяву, суддя Капинос О.В. дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, про що постановила ухвалу від 24.04.2024.

У зв`язку із цим, адміністративну справу №240/20514/21 на підставі розпорядження керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 №110 було передано для визначення в порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України, судді, який здійснюватиме розгляд заяви про відвід судді Капинос О.В. від розгляду адміністративної справи №240/20514/21.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2024 суддею, яка буде вирішувати питання про відвід головуючої судді Капинос О.В. від розгляду адміністративної справи №240/20514/21 було визначено суддю Черняхович І.Е.

Згідно з частиною 8 статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною 11 статті 40 КАС України передбачено, що вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

З огляду на вказані приписи, суд розглядає заяву про відвід в порядку письмового провадження. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч. 12 ст. 40 КАС України).

Розглянувши заяву Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про відвід судді Капинос О.В. від розгляду адміністративної справи №240/20514/21 та зазначені в ній мотиви для відводу, суд дійшов наступних висновків.

Підстави для відводу судді визначено частиною першою статті 36 КАС України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи:

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 36 КАС України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Водночас, згідно з частиною четвертою статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Згідно з нормами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Зокрема, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium", "Grieves vs UK"). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" визначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Таким чином, особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості.

Слід підкреслити, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Зі змісту поданої Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Київ) заяви вбачається, що, на думку заявника, про упередженість та необ`єктивність судді Капинос О.В. фактично свідчить прийнятті нею під час розгляду адміністративної справи №240/20514/21 процесуальні рішення, а саме ухвали від 04.05.2022 та від 26.09.2023 про заміну відповідача на правонаступника, а також вчинені нею дії щодо розгляду звіту про виконання рішення суду у даній справі.

Надаючи оцінку зазначеним доводам позивача суд дійшов висновку, що вказані у заяві про відвід обставини стосуються процесуальних рішень головуючого судді Капинос О.В., прийнятих нею під час розгляду адміністративної справи №240/20514/21. Таким чином, зміст заяви про відвід свідчить, що Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) фактично не згодне із процесуальними рішеннями головуючого судді та її діями при розгляді вказаної справи. Разом з тим, відповідно до застереження, передбаченого частиною четвертою статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, не може бути підставою для відводу.

Аналізуючи підстави поданої заяви про відвід, суд зазначає, що незгода позивача із процесуальним рішенням, прийнятим суддею Капинос О.В. в адміністративній справі №240/20514/21, не є підставою для відводу судді. Сумніви в неупередженості судді у зв`язку із вчиненням процесуальних дій та прийняття рішень у справі, не є чинником, що може свідчити про упередженість та необ`єктивність суду.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали від 04.05.2022 та від 26.09.2023 про заміну відповідача на правонаступника оскаржувались до суду апеляційної інстанції та за наслідками такого перегляду були залишенні Сьомим апеляційним адміністративним судом без змін. Таким чином, законність та обґрунтованість цих процесуальних рішень підтверджена судом апеляційної інстанції.

Крім того, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) не позбавлене можливості включити до апеляційної скарги на судове рішення за наслідками розгляду питання про накладення на керівника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) штрафу за неподання звіту про виконання рішення суду у справі №240/20514/21 своїх зауважень, вказаних у заяві про відвід, про наявність у справі поданого звіту про виконання судового рішення від 30.06.2023.

Відтак, аргументи, якими мотивовано заяву про відвід судді не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості суддею Капинос О.В., а фактично відображають власну позицію Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо прийнятого суддею процесуального рішення.

Будь-яких інших обставин та доказів на їх підтвердження, які б свідчили про упередженість судді Капинос О.В. під час розгляду справи №240/20514/21 суд під час розгляду заяви не встановив.

На думку суду, доводи, викладені у заяві, жодним чином не свідчать про неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення у вказаній справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність передбачених частиною першою статті 36 КАС України підстав для задоволення заяви Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про відвід головуючої судді Капинос О.В. від розгляду адміністративної справи №240/20514/21, а тому у задоволенні цієї заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Київ) у задоволенні заяви про відвід судді Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В. від розгляду адміністративної справи №240/20514/21 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя І.Е.Черняхович