Справа № 160/1296/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2024 рокуСправа №160/1296/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
15.01.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Експорт-Альянс» до Дніпровської митниці, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці: №UA110050/2023/000240/1 від 04.10.2023, №UA110050/2023/000241/1 від 04.10.2023, №UA110050/2023/000243/1 від 09.10.2023, №UA110050/2023/000242/1 від 09.10.2023, №UA110050/2023/000248/1 від 16.10.2023, №UA110050/2023/000249/1 від 16.10.2023, №UA110050/2023/000250/1 від 18.10.2023, №UA110050/2023/000252/1 від 18.10.2023; №UA110050/2023/000251/1 від 18.10.2023, №UA110050/2023/000254/1 від 23.10.2023; №UA110050/2023/000255/1 від 23.10.2023, №UA110050/2023/000256/1 від 24.10.2023, №UA110050/2023/000257/1 від 24.10.2023, №UA110050/2023/000258/1 від 25.10.2023, №UA110050/2023/000261/1 від 30.10.2023, №UA110050/2023/000262/1 від 30.10.2023, №UA110050/2023/000263/1 від 01.11.2023, №UA110050/2023/000264/1 від 02.11.2023, №UA110050/2023/000265/1 від 03.11.2023, №UA110050/2023/000266/1 від 07.11.2023, №UA110050/2023/000267/1 від 08.11.2023, №UA110050/2023/000268/1 від 09.11.2023, №UA110050/2023/000269/1 від 13.11.2023, №UA110050/2023/000270/1 від 14.11.2023, №UA110050/2023/000272/1 від 14.11.2023, №UA110050/2023/000271/1 від 14.11.2023, №UA110050/2023/000273/1 від 16.11.2023, №UA110050/2023/000274/1 від 21.11.2023, №UA110050/2023/000275/1 від 21.11.2023, №UA110050/2023/000276/1 від 23.11.2023, №UA110050/2023/000278/1 від 01.12.2023, №UA110050/2023/000279/1 від 04.12.2023, №UA110050/2023/000282/1 від 11.12.2023, №UA110050/2023/000283/1 від 11.12.2023, №UA110050/2023/000281/1 від 11.12.2023, №UA110050/2023/000289/1 від 18.12.2023, №UA110050/2023/000288/1 від 18.12.2023, №UA110050/2023/000292/1 від 20.12.2023, №UA110050/2023/000293/1 від 21.12.2023, №UA110050/2023/000295/1 від 27.12.2023;
- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці: №UA110050/2023/000389 від 04.10.2023, №UA110050/2023/000390 від 04.10.2023, №UA110050/2023/000394 від 09.10.2023, №UA110050/2023/000393 від 09.10.2023, №UA110050/2023/000404 від 16.10.2023, №UA110050/2023/000405 від 16.10.2023, №UA110050/2023/000406 від 18.10.2023, №UA110050/2023/000407 від 18.10.2023, №UA110050/2023/000408 від 18.10.2023, №UA110050/2023/000418 від 23.10.2023, №UA110050/2023/000419 від 23.10.2023, №UA110050/2023/000421 від 24.10.2023, №UA110050/2023/000422 від 24.10.2023, №UA110050/2023/000423 від 25.10.2023, №UA110050/2023/000432 від 30.10.2023, №UA110050/2023/000433 від 30.10.2023, №UA110050/2023/000436 від 01.11.2023, №UA110050/2023/000437 від 02.11.2023, №UA110050/2023/000439 від 03.11.2023, №UA110050/2023/000441 від 07.11.2023, №UA110050/2023/000442 від 08.11.2023, №UA110050/2023/000445 від 09.11.2023, №UA110050/2023/000449 від 13.11.2023, №UA110050/2023/000450 від 14.11.2023, №UA110050/2023/000452 від 14.11.2023, №UA110050/2023/000451 від 14.11.2023, №UA110050/2023/000454 від 16.11.2023, №UA110050/2023/000456 від 21.11.2023, №UA110050/2023/000457 від 21.11.2023, №UA110050/2023/000458 від 23.11.2023, №UA110050/2023/000464 від 01.12.2023, №UA110050/2023/000467 від 04.12.2023, №UA110050/2023/000470 від 11.12.2023, №UA110050/2023/000471 від 11.12.2023, №UA110050/2023/000469 від 11.12.2023, №UA110050/2023/000484 від 18.12.2023, №UA110050/2023/000483 від 18.12.2023, №UA110050/2023/000490 від 20.12.2023, №UA110050/2023/000493 від 21.12.2023 №UA110050/2023/000497 від 27.12.2023.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач з метою митного оформлення товарів подав до Дніпровської митниці електронні митні декларації, а також документи на підтвердження заявленої митної вартості товару. Під час декларування товарів за електронними митними деклараціями позивачем обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема, контракт, рахунок - фактуру (інвойс), пакувальний лист та інші документи, зазначені в графі 44 митних декларацій. Позивач вказує, що в оспорюваних рішеннях про коригування митної вартості товарів митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів, не обґрунтовано неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та не обґрунтовано застосування резервного методу. Всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару наявні у позивач та надані під час митного оформлення товару. З огляду на викладене, позивач вважає, що оскаржені рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
16.02.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №6149/24), в якому останній зазначив, що оспорювані рішення є правомірними та такими, що прийняті відповідно до вимог законодавства України, оскільки відповідачем встановлено в митних деклараціях та доданих до них документах розбіжності, надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. З огляду на викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
13.03.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від представника Дніпровської митниці надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (вх. № 9497/24), в якому відповідач просив провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 у задоволенні заяви представника Дніпровської митниці про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі №160/1296/24 відмовлено.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Експорт-Альянс» (далі ТОВ «Експорт-Альянс, позивач) укладено наступні зовнішньоекономічні контракти.
01.04.2022 між ТОВ «Експорт-Альянс» (імпортер) та А Sandikci Textilrecycling (As-Tex) (постачальник) укладено контракт купівлі-продажу №1-АS (далі Контракт №1-АS), відповідно до п. 1.1 якого постачальник поставляє за даним контрактом товари. Перелік товарів, що поставляються, вказується у специфікаціях на кожну партію товару, яка направляється імпортеру електронною поштою. Поставка товарів повинна здійснюватися у повній відповідності з супровідними документами, виданими виробником, узгодженими з імпортером електронною поштою.
Відповідно до п. 2.1 Контракту №1-АS товари, що поставляються за даним контрактом повинні повністю відповідати специфікаціям та/або інвойсам до даного контракту на кожну окрему поставку товарів, замовлення імпортера (в усній формі або електронною поштою).
Згідно з п. 3.1 Контракту №1-АS за основу беруться умови, визначені Інкотермс 2000, які вказуються в додатковій угоді до контракту, що є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п. 3.4 Контракту №1-АS, завантаження товару імпортеру повинне відбуватись не пізніше 10 (десяти) робочих днів від узгодженої сторонами дати завантаження. Датою завантаження товару вважається дата проходження ним митного контролю в країні, з якої здійснюється поставка.
Згідно пункту 3.7 Контракту №1-АS, всі витрати на території країни призначення несе імпортер, крім випадків, коли встановлена поставка неякісного товару, в таких випадках постачальник повертає всі витрати імпортеру, пов`язані з поставкою неякісного товару.
Згідно з п. 4.1 Контракту №1-АS ціни товарів, що поставляються, повинні бути узгоджені сторонами. Вони вказуються в інвойсі або специфікації до даного контракту.
За умовами п. 4.2 Контракту №1-АS загальна вартість контракту складається з сум, вказаних в інвойсах та/або специфікаціях до цього контракту та не може перевищувати еквівалент 5 (п`яти) мільйонів євро.
Відповідно до п. 5.1 Контракту №1-АS платежі за даним контрактом повинні здійснюватись імпортером на рахунки та на умовах, вказаних у додатковій угоді до контракту, що є його невід`ємною частиною.
Згідно п. 5.2 Контракту №1-АS імпортер зобов`язаний протягом 48 годин після оплати передати по факсу/E-mail копії платіжних документів або іншу інформацію про платіж.
Додатком №1 від 01.04.2022 до Контракту купівлі-продажу №1-АS від 01.04.2022 сторони погодили поставку товару на суму 1750000,00 євро на умовах поставки EXW Bochum, згідно Інкотермс 2000, строк поставки 2022-2023.
Додатковою угодою №2 від 14.07.2023 до Контракту купівлі-продажу №1-АS від 01.04.2022 сторони виклали пункт 11 Контракту «Юридичні адреси та підписи сторін» у новій редакції.
Відповідно до п. 2.1 Контракту №1 товари, що поставляються за даним контрактом повинні повністю відповідати специфікаціям та/або інвойсам до даного контракту на кожну окрему поставку товарів, замовлення імпортера (в усній формі або електронною поштою).
Згідно з п. 3.1 Контракту №1 за основу беруться умови, визначені Інкотермс 2000, які вказуються в додатковій угоді до контракту, що є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п. 3.4 Контракту №1, завантаження товару імпортеру повинне відбуватись не пізніше 10 (десяти) робочих днів від узгодженої сторонами дати завантаження. Датою завантаження товару вважається дата проходження ним митного контролю в країні, з якої здійснюється поставка.
Згідно пункту 3.7 Контракту №1, всі витрати на території країни призначення несе імпортер, крім випадків, коли встановлена поставка неякісного товару, в таких випадках постачальник повертає всі витрати імпортеру, пов`язані з поставкою неякісного товару.
Згідно з п. 4.1 Контракту №1, ціни товарів, що поставляються, повинні бути узгоджені сторонами. Вони вказуються в інвойсі або специфікації до даного контракту.
За п. 4.2 Контракту №1, загальна вартість контракту складається з сум, вказаних в інвойсах та/або специфікаціях до цього контракту та не може перевищувати еквівалент 5 (п`яти) мільйонів євро.
Відповідно до п. 5.1 Контракту №1, платежі за даним контрактом повинні здійснюватися імпортером на рахунки та на умовах, вказаних у додатковій угоді до контракту, що є його невід`ємною частиною.
Згідно п. 5.2 Контракту № 1, імпортер зобов`язаний протягом 48 годин після оплати передати по факсу/E-mail копії платіжних документів або іншу інформацію про платіж.
Додатком №1 до Контракту купівлі-продажу №1 від 01.04.2022 сторони погодили поставку товару на суму 1500000,00 євро на умовах поставки EXW місце навантаження, яке вказується в інвойсах, згідно Інкотермс 2012, строк поставки 2022-2023.
Додатком №3 від 21.11.2022 до Контракту купівлі-продажу №1 від 01.04.2022 сторони погодили поставку товару на суму 1925000,00 євро на умовах поставки EXW місце навантаження, яке вказується в інвойсах, згідно Інкотермс 2020, строк поставки товарів 2022-2023.
Додатковою угодою №1 від 07.11.2022 до Контракту купівлі-продажу №1 від 01.04.2022 сторони виклали пункт 11 Контракту «Юридичні адреси та підписи сторін» у новій редакції.
01.04.2022 між ТОВ «Експорт-Альянс» (імпортер) та EUROCYCLE GmbН укладено контракт купівлі-продажу №1-EU (далі Контракт №1-EU), відповідно до п. 1.1 якого постачальник поставляє за даним контрактом товари. Перелік товарів, що поставляються, вказується у специфікаціях на кожну партію товару, яка направляється імпортеру електронною поштою. Поставка товарів повинна здійснюватись у повній відповідності з супровідними документами, виданими виробником, узгодженими з імпортером електронною поштою.
Відповідно до п. 2.1 Контракту №1-EU, товари, що поставляються за даним контрактом повинні повністю відповідати специфікаціям та/або інвойсам до даного контракту на кожну окрему поставку товарів, замовлення імпортера (в усній формі або електронною поштою).
Згідно п. 3.1 Контракту №1-EU, за основу беруться умови, визначені Інкотермс 2000, які вказуються в додатковій угоді до контракту, що є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п. 3.4 Контракту №1-EU, завантаження товару імпортеру повинне відбуватись не пізніше 10 (десяти) робочих днів від узгодженої сторонами дати завантаження. Датою завантаження товару вважається дата проходження ним митного контролю в країні, з якої здійснюється поставка.
Згідно пункту 3.7 Контракту №1-EU всі витрати на території країни призначення несе імпортер, крім випадків, коли встановлена поставка неякісного товару, в таких випадках постачальник повертає всі витрати імпортеру, пов`язані з поставкою неякісного товару.
Згідно з п. 4.1 Контракту №1-EU ціни товарів, що поставляються, повинні бути узгоджені сторонами. Вони вказуються в інвойсі або специфікації до даного контракту.
За умовами п. 4.2 Контракту №1-EU, загальна вартість контракту складається з сум, вказаних в інвойсах та/або специфікаціях до цього контракту та не може перевищувати еквівалент 5 (п`яти) мільйонів євро.
Відповідно до п. 5.1 Контракту №1-EU платежі за даним контрактом повинні здійснюватися імпортером на рахунки та на умовах, вказаних у додатковій угоді до контракту, що є його невід`ємною частиною.
Згідно п. 5.2 Контракту №1-EU імпортер зобов`язаний протягом 48 годин після оплати передати по факсу/E-mail копії платіжних документів або іншу інформацію про платіж.
Додатком №1 від 01.04.2022 до Контракту купівлі-продажу №1-EU від 01.04.2022 сторони погодили поставку товару на суму 2350000,00 євро на умовах поставки EXW місце навантаження, яке вказується в інвойсах, згідно Інкотермс 2012, строк поставки товарів 2022-2023.
07.08.2023 між ТОВ «Експорт-Альянс» (покупець) та SIA DAMIJA (продавець) укладено контракт купівлі-продажу №R 07/23 (далі Контракт №R 07/23), відповідно до п. 1.1 якого продавець постачає за цим контрактом товари. Перелік товарів, що поставляються, вказується в інвойсах на кожну партію товару, яка відправляється покупцеві електронною поштою. Постачання товарів має здійснюватися у повній відповідності до супровідних документів, виданих продавцем, погоджених з покупцем електронною поштою.
Відповідно до п. 2.1 Контракту №R 07/23, товари, що поставляються за цим контрактом, повинні повністю відповідати інвойсам до цього контракту на кожну окрему поставку товарів, замовлення покупця (електронною поштою).
Згідно з п. 3.1 Контракту №R 07/23 за основу беруться умови, визначені Інкотермс 2020, які вказуються у додатковій угоді до контракту, що є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п. 3.4 Контракту №R 07/23, навантаження товару покупцеві має здійснюватися не пізніше 10 (десяти) робочих днів від узгодженої сторонами дати навантаження. Датою навантаження товару вважається дата проходження ним митниці у країні, з якої здійснюється постачання.
Згідно п. 4.1 Контракту №R 07/23, ціни товарів, що постачаються, повинні бути узгоджені сторонами. Вони вказуються в інвойсі до цього контракту.
За умовами п. 4.2 Контракту №R 07/23, загальна сума контракту складається із сум, зазначених в інвойсах до цього контракту, і не повинна перевищувати еквівалент 5 (п`яти) мільйонів євро.
Відповідно до п. 5.1 Контракту №R 07/23, платежі за цим контрактом повинні здійснюватися покупцем на рахунки, та на умовах, зазначених у додатковій угоді до контракту, що є його невід`ємною частиною.
Згідно п. 5.2 Контракту №R 07/23, покупець зобов`язаний протягом 48 годин після оплати передати факсом/е-mail копії платіжних документів або іншу інформацію про платіж.
Додатковою угодою №1 від 07.08.2023 до Контракту купівлі-продажу №R 07/23 від 07.08.2023 сторони узгодили умови поставки товару, а саме: EXW місце завантаження, яке вказується в інвойсах, згідно з Інкотермс-2020, строки постачання товарів 2023-2024.
Додатковою угодою №2 від 05.09.2023 до Контракту купівлі-продажу №R 07/23 від 07.08.2023 сторони виклали п. 10.5 Контракту у наступній редакції: «Строк контракту складає 2 роки з дати підписання та контракт автоматично пролонгується на два (нвступні) роки, якщо жожна із сторін письмово не заявить про намір його розірвати за п`ятнадцять календарних днів до закінчення встановленого строку.
Позивач звернувся до Дніпровської митниці з метою здійснення митного оформлення наступних товарів:
Поставка товару здійснюється на умовах EXW згідно Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс 2010.
Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 МК України.
З метою митного оформлення ввезеного товару позивачем було подано відповідачу митні декларації разом з відповідними документами на підтвердження митної вартості товарів а саме:
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товару виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням: 1) рахунок-проформу; 2) якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 11) копію декларації країни відправлення.
У відповідь на повідомлення митного органу ТОВ «Експорт-Альянс» повідомлено про неможливість надати додаткові документи.
Дніпровською митницею прийняті рішення про коригування митної вартості товарів, згідно з якими до товарів застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів, та скориговано загальну вартість товарів, а саме: №UA110050/2023/000240/1 від 04.10.2023, №UA110050/2023/000241/1 від 04.10.2023, №UA110050/2023/000243/1 від 09.10.2023, №UA110050/2023/000242/1 від 09.10.2023, №UA110050/2023/000248/1 від 16.10.2023, №UA110050/2023/000249/1 від 16.10.2023, №UA110050/2023/000250/1 від 18.10.2023, №UA110050/2023/000252/1 від 18.10.2023; №UA110050/2023/000251/1 від 18.10.2023, №UA110050/2023/000254/1 від 23.10.2023; №UA110050/2023/000255/1 від 23.10.2023, №UA110050/2023/000256/1 від 24.10.2023, №UA110050/2023/000257/1 від 24.10.2023, №UA110050/2023/000258/1 від 25.10.2023, №UA110050/2023/000261/1 від 30.10.2023, №UA110050/2023/000262/1 від 30.10.2023, №UA110050/2023/000263/1 від 01.11.2023, №UA110050/2023/000264/1 від 02.11.2023, №UA110050/2023/000265/1 від 03.11.2023, №UA110050/2023/000266/1 від 07.11.2023, №UA110050/2023/000267/1 від 08.11.2023, №UA110050/2023/000268/1 від 09.11.2023, №UA110050/2023/000269/1 від 13.11.2023, №UA110050/2023/000270/1 від 14.11.2023, №UA110050/2023/000272/1 від 14.11.2023, №UA110050/2023/000271/1 від 14.11.2023, №UA110050/2023/000273/1 від 16.11.2023, №UA110050/2023/000274/1 від 21.11.2023, №UA110050/2023/000275/1 від 21.11.2023, №UA110050/2023/000276/1 від 23.11.2023, №UA110050/2023/000278/1 від 01.12.2023, №UA110050/2023/000279/1 від 04.12.2023, №UA110050/2023/000282/1 від 11.12.2023, №UA110050/2023/000283/1 від 11.12.2023, №UA110050/2023/000281/1 від 11.12.2023, №UA110050/2023/000289/1 від 18.12.2023, №UA110050/2023/000288/1 від 18.12.2023, №UA110050/2023/000292/1 від 20.12.2023, №UA110050/2023/000293/1 від 21.12.2023, №UA110050/2023/000295/1 від 27.12.2023.
Позивач вважає, що оскаржені рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, є безпідставними, оскільки відповідачу було надано всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару, у зв`язку з чим, останні підлягають скасуванню.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України (далі МК України) документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п. 8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Відповідно до положень ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом (ч. 1 ст. 337 МК України).
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ МК України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ МК України.
Так, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ст. 49 МК України).
Частиною першою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно приписів 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття спірних рішень про коригування митної вартості товарів, суд вказує таке.
Як встановлено зі спірних рішень про коригування митної вартості товарів, підставою для їх прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності.
Щодо відсутності в інвойсі даних про виробника, суд зазначає таке.
Відомості про виробника є одним із додаткових джерел інформації про оцінюванні товару. Інвойс, з огляду на його призначення, є документом, що підтверджує митну вартість оцінюваного товару при цьому, відсутність в інвойсі даних про виробника не може бути достатньою підставою для висновку про неналежність цього документа, як і не може заперечувати вірогідності усіх інших товаросупровідних документів, які надано до митного оформлення, при цьому відомості, що дають змогу ідентифікувати оцінюваний товар, містяться в інвойсах, прейскурантах, сертифікатах якості.
Разом з тим, враховуючи те, що контракти двосторонні, відсутність відомостей щодо виробника в товаросупровідних документах жодним чином не може свідчити про наявність ще однієї сторони.
Окрім того, положеннями вишезазначених контрактів, а саме пунктом 1.1 контрактів передбачено, що специфікація не є обов`язковим документом, оскільки вартість та якісні ознаки товару можуть бути передбачені або специфікацією або інвойсом, який і було надано митному органу.
Посилання відповідача на відсутність в наданих позивачем товаросупровідних документах умов оплати товару, а також відсутність документів, що засвідчують згоду сторін щодо умов сплати ціни за товар, судом до уваги не приймається, оскільки умови оплати договору передбачені контрактом, а всі інші дані щодо сплати коштів за товар наявні в наданих позивачем інвойсах, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна та інші складові митної вартості товару, при цьому умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, у зв`язку з чим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі митної вартості товарів, а відтак не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей даних про митну вартість товарів.
Разом з тим, жодним нормативно - правовим актом, як національного, так і міжнародного законодавства, не встановлено обмеження строків відстрочення платежу для міжнародних договорів купівлі-продажу.
Також, відповідно до ч. 2 ст. 36 МК України, країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 36 МК України зазначено, що під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.
Враховуючи те, що в інвойсах, наданих позивачем, країною походження товарів зазначено Європейський Союз, неправомірне заниження митної вартості товарів за таких обставин суд не вбачає.
Митна вартість ціна товару, яку учасник зовнішньоекономічної діяльності пред`являє представнику митного органу при перетині вантажем митного кордону України. Коли заповнюється вантажна митна декларація (ВМД) (нині іменована декларацією на товари ДТ) в одній з граф необхідно вказати митну вартість товару.
Митна вартість безпосередньо впливає на витрати при митному оформленні товарів, так як митні збори, збори і митний ПДВ сплачуються виходячи з величини митної вартості товару. Визначається митна вартість декларантом, митним представником, що діє від імені власника вантажу.
Митна вартість товарів і відомості, пов`язані з її визначенням, повинні гуртуватись на кількісно обумовленою і документально підтвердженої достовірної інформації. Процедура визначення митної вартості товарів повинна бути загальне застосування, тобто не відрізнятися в залежності від джерел постачання товарів.
Згідно зі ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожен наступний метод застосовується тільки в разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Кодексу.
Отже, позивачем був обраний перший метод, оскільки відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості застосовується за першим методом (основним), тобто за ціною контракту, оскільки немає ніяких обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, щодо ціни оцінюваних товарів, відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів за ціною контракту, жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не зробить прямо або опосередковано продавцеві, покупець і продавець не пов`язані між собою особи.
Ціна товару (продукції) є найважливішою його характеристикою і істотною умовою угоди. Ціна (вартість) товару повинна бути вказана з необхідною і достатньою точністю і повнотою опису з усіма роз`ясненнями та застереженнями. Саме ціна (вартість) товару, певна в зовнішньоторговельному контракті (договорі) і є вихідною базою (основою) для визначення митної вартості товару.
При встановленні ціни товару в контракті купівлі-продажу визначаються: одиниця виміру товару, рівень ціни, базисні умови поставки (базис ціни), валюта ціни, спосіб фіксації ціни, наявність знижок і / або умови платежу.
Порядок визначення одиниці виміру товару залежить від характеру товару і від практики, що склалася в торгівлі даним товаром на світовому ринку. Ціна в контракті може бути встановлена:
- за певну кількісну одиницю (або за певну кількість одиниць) товару, вказану у звичайно застосовував в торгівлі даним товаром одиницях виміру (ваги, довжини, площі, обсягу, штук, комплектів і т.д.) або в числових одиницях (сотня, дюжина);
- за вагову одиницю, виходячи з базисного змісту основного речовини в товарі (для таких товарів, як руди, концентрати, хімікалії і ін.);
- за вагову одиницю залежно від коливань фактичної ваги змісту сторонніх домішок і вологості.
При поставці товару різної якості та асортименту ціна встановлюється за одиницю товару кожного виду, сорту, марки окремо. Якщо за одним контрактом поставляється велика кількість різних за якісними характеристиками товарів, ціни на них, як правило, вказуються в специфікаціях, що є невід`ємною частиною контракту. При поставці комплектного обладнання ціни звичайно встановлюються за позиціями на кожну часткову поставку або на окремі комплектуючі частини і вказуються в додатку до контракту. Якщо в основу ціни кладеться вагова одиниця, необхідно визначити характер маси (брутто, нетто) або обумовити, чи включає ціна вартість тари і упаковки. Це вказівка необхідно також в тих випадках, коли ціна встановлюється за штуку, за комплект.
Для уніфікації розуміння прав і обов`язків сторін розроблені базисні умови поставки, які визначають обов`язки продавця і покупця по доставці товарів, установлюють момент переходу ризику випадкової загибелі або псування товару з продавця на покупця. Умови називаються базисними тому, що вони встановлюють структуру ціни в залежності від того, включаються витрати з доставки в ціну товару чи ні.
Судом встановлено, що на виконання вимог ст. 254 МК України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, надані позивачем.
Контракти № 1-AS від 01.04.2022, № 1-EU від 01.04.2022, №R 07/23 від 07.08.2023, № 1 від 01.04.2022 є прямими. Товаром, заявленим у митних деклараціях є вживаний одяг та взуття, який виробили та поставили напряму до ТОВ «Експорт-Альянс» контрагенти, вказані у вищеозначених контрактах.
Положеннями статті 53 МК України не передбачено надання замовлення як документу, необхідного для підтвердження митної вартості товарів. Разом з тим замовлення не є ані бухгалтерським, ані платіжним документом, а лише відображає наміри придбати певний товар.
У той же час, статтею 53 МК України унормовано, що забороняється вимагати від декларанта буд-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Згідно з ч. 1 ст. 5 наведеного Закону, усі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України "Про валюту і валютні операції".
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право, зокрема, самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що визначений сторонами контракту порядок розрахунків суперечить нормам національного або міжнародного законодавства та унеможливлює підтвердження заявленої позивачем митної вартості.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частин 3, 4 статті 53 МК України право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини 2 статті 53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Однак, всупереч вищевказаним вимогам, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Отже, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товарів.
Наявність у митниці обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною законодавець пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, митний орган має зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Як вже встановлено судом, підставою для витребування додаткових документів у декларанта, став висновок митного органу щодо того, що надані під час митного оформлення товару документи мають суттєві розбіжності та невідповідності, які не дають можливості перевірити числові значення заявленої митної вартості.
Разом з тим, як слідує із оскаржуваних рішень, вони не містять будь-яких конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви саме у числових значеннях складових митної вартості ввезених товарів, у них не наведено причин неможливості визначення митної вартості імпортованих товарів на підставі поданих декларантом документів, не наведено обґрунтування, які саме відомості у наданих документах містять розбіжності, які не дозволяють підтвердити саме числові значення складових митної вартості імпортованих товарів.
Крім того, відповідно до наявних даних, визначена митним органом митна вартість товарів, ґрунтується на раніше визнаній відповідачем вартості за попередніми оформленнями за подібними товарами.
Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено, а тих, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.
Крім того, судом взято до уваги правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, де суд касаційної інстанції зазначив: "Колегія суддів не приймає посилання скаржника на наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості відомостей про те, що у попередні періоди подібний товар розмитнювався за більшою митною вартістю, ніж задекларував позивач, оскільки відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень".
Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
З системного аналізу наведених норм права слідує, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Суд також зазначає, що сам факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Отже, суд вважає, що на підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає вимогам ч. 2 ст. 53 МК України, митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих позивачем, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості.
Таким чином, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару та не надано доказів правомірності дій при прийнятті рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних рішень відповідача, як таких, що не відповідають критеріям, визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці: №UA110050/2023/000240/1 від 04.10.2023, №UA110050/2023/000241/1 від 04.10.2023, №UA110050/2023/000243/1 від 09.10.2023, №UA110050/2023/000242/1 від 09.10.2023, №UA110050/2023/000248/1 від 16.10.2023, №UA110050/2023/000249/1 від 16.10.2023, №UA110050/2023/000250/1 від 18.10.2023, №UA110050/2023/000252/1 від 18.10.2023; №UA110050/2023/000251/1 від 18.10.2023, №UA110050/2023/000254/1 від 23.10.2023; №UA110050/2023/000255/1 від 23.10.2023, №UA110050/2023/000256/1 від 24.10.2023, №UA110050/2023/000257/1 від 24.10.2023, №UA110050/2023/000258/1 від 25.10.2023, №UA110050/2023/000261/1 від 30.10.2023, №UA110050/2023/000262/1 від 30.10.2023, №UA110050/2023/000263/1 від 01.11.2023, №UA110050/2023/000264/1 від 02.11.2023, №UA110050/2023/000265/1 від 03.11.2023, №UA110050/2023/000266/1 від 07.11.2023, №UA110050/2023/000267/1 від 08.11.2023, №UA110050/2023/000268/1 від 09.11.2023, №UA110050/2023/000269/1 від 13.11.2023, №UA110050/2023/000270/1 від 14.11.2023, №UA110050/2023/000272/1 від 14.11.2023, №UA110050/2023/000271/1 від 14.11.2023, №UA110050/2023/000273/1 від 16.11.2023, №UA110050/2023/000274/1 від 21.11.2023, №UA110050/2023/000275/1 від 21.11.2023, №UA110050/2023/000276/1 від 23.11.2023, №UA110050/2023/000278/1 від 01.12.2023, №UA110050/2023/000279/1 від 04.12.2023, №UA110050/2023/000282/1 від 11.12.2023, №UA110050/2023/000283/1 від 11.12.2023, №UA110050/2023/000281/1 від 11.12.2023, №UA110050/2023/000289/1 від 18.12.2023, №UA110050/2023/000288/1 від 18.12.2023, №UA110050/2023/000292/1 від 20.12.2023, №UA110050/2023/000293/1 від 21.12.2023, №UA110050/2023/000295/1 від 27.12.2023.
Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці: №UA110050/2023/000389 від 04.10.2023, №UA110050/2023/000390 від 04.10.2023, №UA110050/2023/000394 від 09.10.2023, №UA110050/2023/000393 від 09.10.2023, №UA110050/2023/000404 від 16.10.2023, №UA110050/2023/000405 від 16.10.2023, №UA110050/2023/000406 від 18.10.2023, №UA110050/2023/000407 від 18.10.2023, №UA110050/2023/000408 від 18.10.2023, №UA110050/2023/000418 від 23.10.2023, №UA110050/2023/000419 від 23.10.2023, №UA110050/2023/000421 від 24.10.2023, №UA110050/2023/000422 від 24.10.2023, №UA110050/2023/000423 від 25.10.2023, №UA110050/2023/000432 від 30.10.2023, №UA110050/2023/000433 від 30.10.2023, №UA110050/2023/000436 від 01.11.2023, №UA110050/2023/000437 від 02.11.2023, №UA110050/2023/000439 від 03.11.2023, №UA110050/2023/000441 від 07.11.2023, №UA110050/2023/000442 від 08.11.2023, №UA110050/2023/000445 від 09.11.2023, №UA110050/2023/000449 від 13.11.2023, №UA110050/2023/000450 від 14.11.2023, №UA110050/2023/000452 від 14.11.2023, №UA110050/2023/000451 від 14.11.2023, №UA110050/2023/000454 від 16.11.2023, №UA110050/2023/000456 від 21.11.2023, №UA110050/2023/000457 від 21.11.2023, №UA110050/2023/000458 від 23.11.2023, №UA110050/2023/000464 від 01.12.2023, №UA110050/2023/000467 від 04.12.2023, №UA110050/2023/000470 від 11.12.2023, №UA110050/2023/000471 від 11.12.2023, №UA110050/2023/000469 від 11.12.2023, №UA110050/2023/000484 від 18.12.2023, №UA110050/2023/000483 від 18.12.2023, №UA110050/2023/000490 від 20.12.2023, №UA110050/2023/000493 від 21.12.2023 №UA110050/2023/000497 від 27.12.2023.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 29.03.2024.

Суддя О.В. Царікова