Справа № 526/2559/23
Суддя: Максименко Л. В.
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/2559/23
Провадження № 2-а/526/10/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 квітня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

представника позивача адвоката Білоцерківець Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Пшеничного Максима Анатолійовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

з участю позивача ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

24 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Пшеничного Максима Анатолійовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 26 липня 2023 року провадження по справі відкрито.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що 14 липня 2023 року на околиці м. Гадяч він був зупинений працівниками поліції, яким він пред`явив посвідчення водія в додатку Дія, однак вони не ідентифікували його по своїх базах та безпідставно притягли його до адміністративної відповідальності

Представник позивача адвокат Білоцерківець Г.В. вказав, що при винесенні постанови інспектор належним чином не перевірив усю інформацію щодо документування ОСОБА_1 посвідченням водія і виніс постанову про притягнення його до відповідальності, хоча ОСОБА_1 мав посвідчення водія, отримане в законному порядку, тому просив постанову скасувати, як незаконну.

Відповідачі: поліцейський СРПП ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 , представник Головного управління Національної поліції в Полтавській області в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Поліцейський СРПП ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Пшеничний М.А. подав відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову, оскільки постанова винесена з дотриманням всіх вимог, встановлених чинним законодавством.

Судом встановлено, що 14.07.2023 року поліцейським СРПП ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Пшеничним Максимом Анатолійовичем розглянуто справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та винесено постанову серії БАА № 984274 від 14.07.2023, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

При цьому у вказаній постанові зазначено, що 14 липня 2023 року о 19 год в м.Гадяч по вул. С.Швидкого ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2115, д.н.з. НОМЕР_1 при цьому не мав права керування даним транспортним засобом та не мав при собі реєстраційних документів на даний транспортний засіб, чим порушив вимоги п.2.1а, 2.1.б ДРР України.

В свою чергу, не погоджуючись з рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови в частині накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Перевіривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Ст. 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від відповідальності.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 23 цього Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина 1 статті 9 КУпАП ).

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;.

З повідомлення Територіального сервісного центру № 5345 (на правах відділу м. Гадяч) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області (філія ГСЦ МВС) вбачається, що за інформацією ЄДР МВС у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.10.2016 було вилучено посвідчення водія, дата внесення відомостей про позбавлення даної особи права керування транспортними засобами - 04.01.2017. Після закінчення строку позбавлення права на керування транспортними засобами ОСОБА_1 звернувся до ТСЦ № 5345 з метою повернення посвідчення водія, виданого на його ім`я (заява №141622962 від 15.05.2018). Відповідно до інформації ЄДР МВС 29.05.2018 ОСОБА_1 успішно склав теоретичний іспит та був, відповідно, допущений до практичного іспиту, який склав 05.06.2018, цього ж дня. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернуто посвідчення водія під особистий підпис, про що міститься відмітка у Журналі обліку осіб, тимчасово позбавлених права керування транспортом по суду.

Зазначене свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 на момент винесення оскаржуваної постанови від 14 липня 2023 року мав посвідчення водія.

Встановлено, що дана інформація не була перенесена з паперових носіїв в нову електронну інформаційну базу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача.

Суд вважає, що обвинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень в постанові, тобто в своєму рішенні, про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до цигань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому пока ранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedarogiu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Позивачем спростовано фактичні обставини, викладені у постанові щодо відсутності у нього посвідчення водія належними та допустимими доказами. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, не знайшов свого підтвердження в процесі розгляду справи.

За наведеного, а також ураховуючи заявлені вимоги та приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, не доведена, рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності поліцейським прийняте передчасно, без належної перевірки всіх обставин і за відсутності достатніх доказів про вчинення позивачем правопорушення, тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пенсійного посвідчення ОСОБА_1 є інвалідом 2 гр., відповідно п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

З огляду на положення ст. 139 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління національної поліції в Полтавській області на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 2, 5 - 11, 19, 73-77, 79, 90, 132, 139, 241- 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Пшеничного Максима Анатолійовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 984274 від 14.07.2023 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 3400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління національної поліції в Полтавській області на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - поліцейський СРПП ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Пшеничний Максим Анатолійович, юридична адреса - м. Гадяч, вул. Гетьманська, 10.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Полтавській області, юридична адреса м.Полтава, вулиця Матвійчука Юліана, 83, ЄДРПОУ - 40108630.

Повний текст рішення виготовлено 26 квітня 2024 року.

Головуючий: Л. В. Максименко