Справа № 500/746/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/746/24

26 квітня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Київській області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу перед бюджетами та державними цільовими фондами по транспортному податку з фізичних осіб в сумі 50000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача наявний податковий борг по транспортному податку з фізичних осіб на загальну суму 50000,00 грн, який в добровільному порядку не сплачений, а тому підлягає стягненню в примусовому порядку за рішенням суду.

Ухвалою суду від 16.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

На виконання вимог частин третьої, шостої статті 171 КАС України суддею сформовано відповідний запит та отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, згідно з якою згідно з якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 16.02.2024 направлено на вищевказану адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, поштове відправлення вручено 22.02.2024.

04.03.2024 відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовної заяви повністю.

Заперечуючи щодо позовних вимог відповідач зазначає, що позивачем заявлено про нарахування транспортного податку за 2020 рік в розмірі 25000 грн, та за 2021 рік в розмірі 25000 грн, а усього 50000 грн. Разом із тим вказані повідомлення-рішення не містять належного обґрунтування та є незаконними. В порушення вимог статей 42, 58, 267.6.2 ПК України позивачем не надсилалося та не вручалося жодне податкове повідомлення-рішення за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки не було вручено ППР, тому сума податку не вважається узгодженою. Позивач зазначає, що нею було оскаржено вказані ППР до Державної фіскальної служби України. Вказує, що у її власності перебував транспортний засіб BENTLEY CONTINENTAL GT, 2018 року випуску, об`єм двигуна 5950 см.куб. в період часу з 22.09.2020 по 29.05.2021, який 29.05.2021 був перереєстрований на нового власника. Враховуючи зазначене податок міг бути нарахований виключно за 4 місяці 2020 р. в розмірі 8333,33 грн та 4 місяці 2021 року в розмірі 8333,33 грн. За травень 2021 року, у зв`язку із переходом права власності за новим власником, гіпотетично транспортний податок міг бути розрахований на нового власника, оскільки сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності. Втім вказаний транспортний засіб не відноситься до об`єкту оподаткування в розумінні 267.2.1. ПК України. Не дивлячись на те, що схожі марки автомобілів BENTLEY CONTINENTAL GT наявні у Переліках легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком проте за об`ємом циліндру двигуна її автомобіль не увійшов до Переліку транспортних засобів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком. Вказане виключає законність складання податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою суду від 19.04.2024 продовжено процесуальний строк розгляду справи №500/746/24 за позовом Головного управління ДПС у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу поза межами процесуального строку розгляду справи.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, встановив таке.

Відповідно до інформаційних баз даних ДПС за фізичною особою ОСОБА_1 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) обліковується податковий борг по транспортному податку з фізичних осіб у сумі 50000,00 грн.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Також, підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 267.1.1 статті 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 статті 267 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до підпункту 267.6.1 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно довідки про наявність податкового боргу у відповідача наявна заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами по транспортному податку з фізичних осіб у сумі 50000,00 грн.

Заборгованість по платежу орендна плата з фізичних осіб виникла на підставі податкових/грошових зобов`язань нарахованих відповідно до податкових повідомлень-рішень №0-1918 від 23.06.2021 на суму 25000,00 грн та №0-1918 від 05.09.2022 у сумі 25000,00 грн.

Відповідач у відзиві зазначає, що нею було оскаржено вказані ППР до Державної фіскальної служби України, однак ні результатів розгляду поданої скарги, ні доказів скасування податкових повідомлень-рішень №0-1918 від 23.06.2021 на суму 25000,00 грн та №0-1918 від 05.09.2022 у сумі 25000,00 грн суду не представлено.

Суд звертає увагу, що зазначені податкові повідомлення-рішення, відповідачем не було оскаржено в судовому порядку, а тому грошові зобов`язання визначені ними є узгодженими.

За положеннями підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом

Виконанням податкового обов`язку згідно пункту 38.1 статті 38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідачу виставлялась та була надіслана податкова вимога №0-1005 від 24.10.2021 з часу виставлення якої податковий борг не переривався.

Виникнення та існування такого податкового боргу також підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: випискою з інтегрованої картки платника податку, розрахунком суми боргу.

Стосовно доводів відповідача наведених у відзиві на позовну заяву, суд зазначає таке.

Згідно пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Суд зазначає, що вказаною нормою визначено обов`язок платника податків - фізичної особи визначити свою податкову адресу.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (пункт 58.3 статті 58 ПК України)

Податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті. (пункт 42.1 статті 42 ПК України)

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). (пункт 42.2 статті 42 ПК України)

Пунктом 42.5. статті 42. ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.

Згідно пункту 6 розділу IV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 №610, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за №902/30770 податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, як і Податковий кодекс України, як і Порядок направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків чітко визначив категорію поштового відправлення (рекомендований лист), якою контролюючий орган має підтвердити надіслання платнику податків податкової вимоги та податкового повідомлення-рішення.

Відтак, можна дійти висновку, що доказом належного вручення (надіслання) платнику податків податкової вимоги та податкового повідомлення-рішення є підпис у податковій вимозі та у податковому повідомленні-рішенні про особисте одержання, повідомлення про вручення поштового відправлення та відмітка поштової служби про причини невручення поштового відправлення.

Застосування судом пунктів 42.2, 42.5 статті 42, пункту 58.3 статті 58, пункту 59.1 статті 59 ПК України відповідає правовий позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 20.10.2020 у справі №140/30/20.

Отже надсилання (вручення) позивачем податкових повідомлень-рішень №0-1918 від 23.06.2021 на суму 25000,00 грн та №0-1918 від 05.09.2022 у сумі 25000,00 грн та податкової вимоги №0-1005 від 24.10.2021 ОСОБА_1 , підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, копії яких наявні в матеріалах справи.

У постанові Верховного Суду від 14.07.2022 у справі №120/479/21-а, колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу, що добросовісний платник податків, зобов`язаний забезпечити отримання кореспонденції, у разі невиконання цього обов`язку, платник не вправі посилатись на неотримання ним документів, як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних наслідків.

З наявних в матеріалах справи вбачається, що позивач належним чином надіслав відповідачу для узгодження податкову вимогу.

Стосовно тверджень відповідача що податкові повідомлення-рішення №0-1918 від 23.06.2021 на суму 25000,00 грн та №0-1918 від 05.09.2022 у сумі 25000,00 грн винесені незаконно, судом враховано, що це зауваження стосується обґрунтованості нарахування грошового зобов`язання та за змістом є підставою позову щодо оскарження відповідних рішень позивача. До суду не надано доказів здійснення відповідачем такого оскарження, а також доказів скасування відповідних рішень. Тобто, відповідне грошове зобов`язання наразі має статус узгодженого, що є достатньою підставою для висновку про обґрунтованість підстав для стягнення податкового боргу.

Так, згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, а також вимога про сплату боргу, не є предметом дослідження у цій справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 22.06.2023 №380/783/21, від 12.07.2022 по справі №160/7345/20.

Таким чином, як встановлено судом, передбачені чинним законодавством заходи не привели до погашення податкового боргу. Сума податкового боргу в добровільному порядку відповідачем не сплачена. Тобто, оскільки встановлено порушення відповідачем вищезазначених норм Податкового кодексу України, суд визнає, що податковий борг виник саме внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов`язання.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Згідно пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного норми статей 95 - 99 ПК України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 ПК України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати податкового боргу не надав, доводи позивача не спростував.

Таким чином, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг, заявлений до стягнення у цій справі на суму 50000,00 грн, щодо наявності та розміру якого відповідачем не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З урахуванням цих положень витрати позивача - суб`єкта владних повноважень зі сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом із відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг по транспортному податку з фізичних осіб в сумі 50000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 26 квітня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління ДПС у Київській області (місцезнаходження: вул. Хороброго Святослава, 5А, м. Київ, 03151 );

відповідач:

- ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 );

Головуючий суддя Мартиць О.І.