Справа № 640/29061/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Іщук І.О. Суддя-доповідач: Епель О.В.
УХВАЛА

23 квітня 2024 року Справа № 640/29061/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря: Бродацької І.А.,

представників Відповідача Чичкань С.Д., Бойко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві звіт Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач), в якому просив:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення ОСОБА_1 щомісячного розміру пенсії за вислугу років, призначеної згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, з 11 381,82 грн до 8743,21 грн, починаючи з 01.01.2018;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, призначену згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, у розмірі 11381,82 грн, починаючи з 01.01.2018.

2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року позов задоволено частково:

1) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києва щодо виплати пенсії Позивачу в неповному розмірі, а саме 50% суми підвищення пенсії з 01.01.2018 та 75% суми підвищення пенсії з 01.01.2019;

2) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату Позивачу 100% суми підвищення пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні позову в іншій частині вимог - відмовлено.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу.

4. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року:

1) апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково;

2) рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково;

3) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення ОСОБА_1 щомісячного розміру пенсії за вислугу років, призначеної згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, з 11 381,82 грн до 8743,21 грн, починаючи з 01.01.2018;

4) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.01.2018 перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, призначену йому згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, у розмірі 11381,82 грн (одинадцять тисяч триста вісімдесят одна гривня та вісімдесят дві копійки) та виплатити відповідну донараховану різницю;

5) у задоволені позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено;

6) стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в розмірі 2101,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

5. Позивачем подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням вказаного судового рішення суду в цій справі, в якій він просить зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві у 10-денний строк з моменту отримання відповідної ухвали суду подати звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі №640/29061/20 щодо ГУ ПФУ в м. Києві з 01.01.2018 перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, призначену йому згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, у розмірі 11381,82 грн та виплатити відповідну донараховану різницю.

В обґрунтування таких вимог Заявник стверджує, що Відповідачем було здійснено перерахунок його пенсії, що її розмір не змінився та становить 8743,21 грн, а не 11381,82 грн, як таке визначено судовим рішенням.

Позивач зазначає, що Відповідач фактично судове рішення не виконує і що його право на отримання пенсії в належному розмірі залишається порушеним.

6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2023 заяву Позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення призначено до судового розгляду.

7. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2023 у Відповідача було витребувано інформацію щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2022, зокрема в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 11381,82 грн з 01.01.2018 та щодо виплати відповідної донарахованої різниці з вказаної дати, і відповідні докази.

8. 03.01.2024 від Відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких він зазначає, що з 01.01.2018 Позивачу проведено перерахунок пенсії, який з вказаної дати становить 11381,82 грн, донараховано відповідну різницю і що виплату заборгованості буде здійснено в межах бюджетних асигнувань на відповідний бюджетний період.

9. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2024 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено частково, а саме:

- установлено судовий контроль за виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі № 640/29061/20.

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі № 640/29061/20.

-установлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві строк один місяць з дня отримання копії цієї ухвали суду для подання звіту про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі № 640/29061/20.

10. У строк, установлений судом, від Відповідача надійшов звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі № 640/29061/20.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зазначило, що виплату заборгованості за вказаним вище рішенням суду буде здійснено в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету та додало, що на сьогоднішній день ним виконуються рішення суду, які набрали законної сили у вересні 2020 року.

Відповідач також повідомив суду, що з метою забезпечення виконання судового рішення в повному обсязі, він звернувся до Пенсійного фонду України з листом від 26.01.2024 №2600-0505-5/18081 щодо фінансування заборгованості в сумі 141219,42 грн.

11. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2024 заяву ОСОБА_1 про накладення штрафу - задоволено.

Вказаною ухвалою також вирішено звіт Головного управління Пенсійного фонду України м. Києві про виконання судового рішення в цій справі не приймати та у становити новий строк для подання звіту. Накладено на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві штраф у розмірі 60560,00 грн. Половину вказаної суми стягнуто на користь ОСОБА_1 , а іншу половину - на користь Державного бюджету України.

12. 21.03.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшов повторний звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі №640/29061/20, у якому управління зазначає, що ним вжито всіх заходів щодо виконання вказаного судового рішення, а тому просять прийняти звіт про його виконання.

Відповідач знову ж таки зазначає про те, що на виконання вказаного рішення суду Головним управлінням проведено перерахунок пенсії за вислугу років починаючи з 01.01.2018 у розмірі 11381,82 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомляє, що виплату заборгованості в сумі 141219,42 з 01.01.2018 по 28.02.2022 буде здійснено в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету. При цьому, вказує, що Відповідач лише формує та подає до Пенсійного фонду України відомості щодо проведення виплат пенсій. Безпосереднє фінансування здійснюється саме Пенсійним фондом України.

Пенсійний орган також звітує суду апеляційної інстанції про використання бюджетних коштів Пенсійного фонду України затверджених на 2022, 2023 роки та надає відповідні докази. Щодо бюджету на 2024 рік, Відповідач зазначив, що станом на 13.03.2024 він є затвердженим і Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснює виплати згідно Тимчасового розпису доходів і видатків на І квартал цього року.

Окремо Відповідач повідомив, що неодноразово звертався до Пенсійного фонду України з питань фінансування виплати нарахованих на виконання судового рішення коштів.

13. Перевіривши доводи Заявника, дослідивши відповідні докази, установивши певні обставини, надавши їм юридичну оцінку та проаналізувавши норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що звіт про виконання рішення суду прийняттю не підлягає з оглду на наступе.

14. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У частинах першій, другій, третій, сьомій статті 382 КАС України закріплено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Висновки апеляційного суду.

15. Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення та реальне відновлення прав особи, які ним захищені.

16. Перевіряючи звіт про виконання судового рішення в цій справі, поданий Відповідачем, колегія суддів повторно звертає увагу на те, що у постанові ШААС від 25.05.2022 було зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок та виплату Позивачеві його пенсію за вислугу років, призначену йому згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, у розмірі 11381,82 грн.

17. Разом з тим, зі звіту пенсійного органу, наданого повторно, та з доданих до нього документів вбачається, що Відповідачем на виконання судового рішення в цій справі було проведено лише перерахунок пенсії Позивача без здійснення виплати нарахованих сум.

18. Отже, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року виконана Відповідачем частково.

19. При цьому, колегія суддів відзначає, що вищевказана постанова ШААС набрала законної сили та є обов`язковою до виконання в повному обсязі.

20. Доводи Відповідача щодо відсутності коштів для виконання рішення суду в цій справі колегія суддів відхиляє, оскільки відсутність коштів, не дає право боржнику не виконувати рішення суду та не є поважною причиною для його невиконання.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 815/591/17.

21. У справі «Сук проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань.

У рішенні по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» ЄСПЛ наголосив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним

22. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження та невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

23. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

24. Крім того, згідно з практикою ЄСПЛ, Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 09.101979 в справі Ейрі (п.24). У розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (п.32)), а також право на певні суми соціальних виплат , у тому числі , у разі їх невиплаті є втручанням у право на мирне володіння майном (п.34. рішення ЄСПЛ по справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10), рішення набуло статусу остаточного від 26.09.2014.

«Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися ст.1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява №44912/98, п.52, ЄСПЛ 2004-IX). Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами (див. вищенаведене рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Кореску v. Slovakia), п.50; «Anheuser-Busch Inc. проти Португалії» (Anheuser-Busch Inc. v. Portugal) [ВП], заява №73049/01, п.65, ЄСПЛ 2007-І).

Першим і найголовнішим правилом ст.1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Формер Кінг з Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява №25701/94, пп.79 та п.82, ЄСПЛ 2000-XII).

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

25. З огляду на викладене, у суду відсутні достатні правові підстави приймати повторний звіт та/або вважати, що судове рішення в цій справі було виконано Відповідачем у повному обсязі і що захищене в цій справі право Позивачів на належне пенсійне забезпечення повністю відновлено.

26. Враховуючи вищевикладене, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду, колегія суддів вважає за необхідне установити Відповідачу новий строк подання звіту.

Керуючись ст.ст. 242, 248, 250, 325, 328, 329, 370, 382 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Звіт Головного управління Пенсійного фонду України м. Києві про виконання судового рішення в цій справі не приймати.

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві новий строк для подання звіту про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі №640/29061/20 - три місяці з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 24.04.2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев