Справа № 280/7803/23
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 280/7803/23

адміністративне провадження № К/990/14065/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 у справі №280/7803/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області, в якій позивач просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 25.08.2023 № 62 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити позивачу пенсію за віком, починаючи з 26.12.2013 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 - IV, з урахуванням поданих документів про стаж та заробітній платі, як непрацюючому пенсіонеру, не менше мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, із встановленням підвищення до пенсії у розмірі 25% за пізніший вихід на пенсію, провести масові перерахунки/індексацію пенсії на загальних підставах, із компенсацією втрати частини доходів за затримку виплати пенсії, за період із 26.12.2013 на день фактичної виплати затриманої пенсії;

- встановити спосіб виконання судового рішення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплачувати пенсію на вказаний позивачем банківський рахунок, згідно з заявою від 20.05.2022 про виплату пенсії на банківський рахунок, що подано представником позивача за довіреністю.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.10.2023 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 25.08.2023 № 62 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком, починаючи з 16 лютого 2023 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 - IV, з урахуванням поданих документів про стаж та заробітній платі, як непрацюючому пенсіонеру, не менше мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення пенсії за один місяць.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.10.2023 залишено без змін.

28.02.2024 від представника позивача до суду надійшла заява про встановлення судового контролю на виконанням рішення суду від 13.10.2023.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2024 відмовлено у задоволені заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі.

ОСОБА_1 через свого представника, не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду звернулась із апеляційною скаргою.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.03.2024 апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку із несплатою судового збору.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 апеляційну скаргу повернуто на підставі положень ч. 2 ст. 298 та п.1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погодившись із таким судовим рішенням, позивачка звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Повертаючи апеляційну скаргу позивача, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.03.2024 апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам КАС України. Скаржнику було надано строк для усунення недоліків десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали, шляхом надання до суду апеляційної інстанції документу про сплату судового збору, копії апеляційної скарги або доказ надсилання скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи та уточненої апеляційної скарги з вірним та повним зазначенням всіх сторін у справі. Однак, скаржником недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк не було усунуто в повному обсязі, а саме в частині несплати судового збору, а тому суд постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги скаржнику.

За правилами п. 1 ч. 5, ч. 6 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати цього платежу.

Велика Палата Верховного Суду у п. 5.1, 5.2 постанови від 28.05.2018 у справі № 915/955/15 сформулювала правову позицію у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, про те, що положення ст. 4 Закону № 3674-VI «стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.».

Висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у господарській справі, проте Закон № 3674-VI у цій частині є універсальним і не розрізняє підходи до вирішення питання сплати судового збору залежно від юрисдикції.

У силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів» Велика Палата Верховного Суду здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Тому, під час розгляду цієї справи мають враховуватися висновки Верховного Суду, висловлені саме у складі Великої Палати.

Цей висновок підтримано у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 204/827/17, від 09 лютого 2023 року у справах №380/22710/21, № 120/3532/21, від 13 квітня 2023 року у справі № 120/2767/20-а, 04 травня 2023 року у справі № 645/135/21, від 04 липня 2023 року у справі № 160/1712/21, від 14 грудня 2023 року у справі № 400/1715/20, від 25 січня 2024 року у справі № 380/11373/22 та інші, якими також вирішене питання щодо сплати судового збору при зверненні із апеляційною скаргою.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом п. 2 ч. 2 цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За викладених обставин касаційну скаргу необхідно визнати необґрунтованою, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328, 332, 333, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 у справі № 280/7803/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіС.Г. Стеценко А.І. Рибачук Л.В. Тацій