Справа № 140/25145/23
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/25145/23 пров. № А/857/1027/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Ільчишин Н. В.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 140/25145/23 (головуючий суддя Мачульський В. В., м. Луцьк) за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2023 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000335/1 від 04.08.2023.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що 15.04.2023 позивачем в приватної особи Franz Schreyer (Німеччина) згідно договору купівлі-продажу вживаного транспортного засобу було придбано транспортний засіб - автомобіль легковий MERCEDES-BENZ VITO 116. Валютою платежу за цим договором купівлі-продажу є Євро, ціна транспортного засобу становить 2800 Євро. Оплату товару здійснено готівкою, про що зазначено в договорі купівлі-продажу. Автомобіль придбано з наявними пошкодженнями, про що, зокрема, зазначено в договорі. З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту 03.08.2023 декларантом в порядку електронного декларування подано до Волинської митниці митну декларацію №23UA68U9, в якій митну вартість визначено в сумі 2800 Євро, однак відповідач відмовив у митному оформленні шляхом прийняття спірного рішення та видачі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Підставою для коригування митної вартості слугував факт не підтвердження транспортних витрат на суму 144,5 Євро та невідповідність ціни транспортного засобу ціновій інформації на Європейському ринку. Позивач не погоджується з прийнятим рішенням про коригування митної вартості та зазначає, що для підтвердження транспортних витрат надав митному органу відповідну довідку, яка є належним доказом їх здійснення. Зазначає, що з 22.03.2022 року постійно проживає в Німеччині та має статус податкового резидента Німеччини. Відповідно до законодавства Європейського Союзу розрахунок в межах 5000 Євро дозволено здійснювати в готівковій формі. Слід зазначити, що вартість авто в сумі 2800 Євро внесена позивачем та продавцем товару до податкових декларацій в Німеччині. Транспортування авто здійснювалась позивачем особисто, транспортні витрати становлять 269 Євро, та включають в себе витрати на пальне та витрати на отримання транзитних номерів. Також було придбано пальне, згідно чеків на суму 160,58 Євро. З них на момент перетину кордону використано пального на суму 144,5 Євро. Вартість пального на момент перетину кордону розрахована відповідно до даних бортового комп`ютера, щодо використання пального на 100 км з врахуванням відстані доставки та вартості придбання пального. Залишок пального в баку на суму 16,08 Євро., було використано на транспортування автомобіля митною територією України. Експортна декларація в країні відправлення не оформлялась. Товар придбано в фізичної особи іншою фізичною особою, що не передбачає оформлення ЕД. Автомобіль містить пошкодження, що зазначені продавцем, та підтверджені висновком експерта. Крім того вказує, що рішення про коригування митної вартості не містить відомостей щодо джерел використаної цінової інформації та у ньому відсутній обґрунтований розрахунок числового значення скоригованої митної вартості.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000335/1 від 04.08.2023.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідачем - Волинською митницею, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що у відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Державної митної служби України від 30.05.2012 року №651, ст. 257 Митного кодексу України для митного оформлення товарів декларантом в інтересах позивача подано: МД 23UA87U2 від 03.08.2023 року на товар: «Автомобіль легковий, що був у використанні, має такі пошкодження: деформація лівого заднього крила з пошкодженням ЛФП, дефекти ЛФП правої задньої арки, забруднено та пошкоджено обшивку салону і сидінь, корозійні пошкодження арок кузова, порушення функціональних можливостей двигуна, сліди підтікання мастил та підвищена шумність в роботі. Марка згідно з довідником - MERCEDES-BENZ; модель згідно з довідником - VITO 116; загальна кількість місць, включаючи водія - 9; призначення автомобіля - для перевезення пасажирів; тип двигуна - дизель; робочий об`єм циліндрів двигуна 2143 см. куб.; потужність - 120kW; власна маса 2186 кг.; номер двигуна - невизначений; колісна формула - 4х2; календарний рік виготовлення 2014 рік; модельний рік виготовлення 2014 рік; тип кузова - універсал; колір - білий. На етапі перевірки правильності визначення митної вартості ввезеного позивачем товару було з`ясовано, що митну вартість заявлено позивачем за основним методом визначення митної вартості - ціною угоди, про що свідчить інформація, внесена до гр.43 МД, та яка становить 123205,01 грн. (фактурна вартість - 2800 Євро + 269 Євро). У відповідності до ч.2 ст.53 МК України для підтвердження митної вартості декларантом подано договір купівлі-продажу №б/н від 15.04.2023, згідно умов якого продавець Франц Шрайер (м. Штрайбінг) продає покупцеві ОСОБА_2 (с. Тарасове) вживаний автомобіль, вартість якого становить 2800 Євро, та довідку про транспортні витрати від 03.08.2023 б/н від одержувача товару, згідно якої витрати на транспортування автомобіля з Німеччини до п/п «Угринів» Україна складають 269 Євро. Виходячи із складових формули, за якою розраховувалась митна вартість товару, до ціни товару згідно умов договору купівлі-продажу не входили витрати на транспортування, що в розумінні п.6 ч.2 ст.53 МК України передбачає необхідність подання транспортних (перевізних) документів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. При цьому, декларантом жодних транспортних (перевізних) документі , які б свідчили про те, ким, на підставі якого документа та з якого міста (в довідці не вказано конкретне місто з якого здійснювалось перевезення) здійснено перевезення, подано не було. Вищевказане слугувало беззаперечною підставою для сумніву митниці щодо достовірності заявлених відомостей про митну вартість товару, адже документи, які подані для підтвердження митної вартості товару не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б ці розбіжності усунули. Декларантом на вимогу митниці надано наступні додаткові документи: касові чеки за пальне та страхування, калькуляцію транспортних витрат, лист від 03.08.2023 року б/н з повідомленням про те, що митну вартість товару складає ціна товару та витрати на транспортування. Касові чеки на суму 120,2 Євро та 40,35 Євро за пальне надані на більшу суму, ніж заявлено декларантом. При цьому, інформацію, яка вказана в чеках неможливо ідентифікувати саме з поставкою зазначеного т/з, оскільки дата чеку 30.07.2023, договір купівлі-продажу - 15.05.2023, ввезення товару на митну територію України - 03.08.2023. Фактично включення вартості пального, а саме 144,5 Євро, витраченого на доставку до митного кордону України підкріплено лише листом від отримувача товару. Крім того, подано калькуляцію від 03.08.2023 року по доставці товару, де визначаються витрати по доставці автомобіля, разом з тим вже виокремлено вартість транзитних номерів та страхування, що є складовою митної вартості товару. Встановивши відсутність достатніх відомостей для підтвердження митної вартості, з огляду на неподання позивачем витребуваних документів, а також автоматичне спрацювання профілів ризику АСУР застосування митним органом основного методу визначення митної вартості було неможливим та стало підставою для коригування митної вартості. З огляду на наведене вище, рішення про коригування митної вартості UA205050/2023/000335/1 від 04.08.2023 прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено у справі незначної складності, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу вживаного транспортного засобу від 15.04.2023 позивач придбав у Franz Schreyer (Німеччина) транспортний засіб MERCEDES-BENZ VITO 116, вартістю 2800 Євро (а.с.9-10). Оплата за товар проведена готівкою про що зазначено у договорі купівлі-продажу.

Відповідно до довідки про транспортні витрати від 03.08.2023 на послуги по транспортуванню автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 (своїм ходом) з Німеччини до п/п «Угринів» Україна такі складають 269 Євро (а.с.20).

03.08.2023 з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався - автомобіль легковий, що був у використанні, має такі пошкодження: деформація лівого заднього крила з пошкодженням ЛФП, дефекти ЛФП правої задньої арки, забруднено та пошкоджено обшивку салону і сидінь, корозійні пошкодження арок кузова, порушення функціональних можливостей двигуна, сліди підтікання мастил та підвищена шумність в роботі. Марка згідно з довідником - MERCEDES-BENZ; модель згідно з довідником - VITO 116; загальна кількість місць, включаючи водія - 9; призначення автомобіля - для перевезення пасажирів; тип двигуна - дизель; робочий об`єм циліндрів двигуна 2143 см. куб.; потужність - 120kW; власна маса 2186 кг.; номер двигуна - невизначений; колісна формула - 4х2; календарний рік виготовлення 2014 рік; модельний рік виготовлення 2014 рік; тип кузова - універсал; колір білий, до митного оформлення подано МД 23UA87U2 від 03.08.2023 (а.с.11).

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунок - фактура (інвойс) (Commercial invoice) б/н від 15.04.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 27.07.2023; документ що підтверджує вартість перевезення товару від 03.08.2023; висновок про вартісні характеристики товару №182/23 02.08.2023 підготовлений спеціалізованою експертною організацією; висновок про походження товару або акт експертизи №182/23 від 02.08.2023 підготовлений спеціалізованою експертною організацією; інші некласифіковані документи фото 03.08.2023.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею надіслано декларанту електронне повідомлення, в якому зазначено, що при проведенні контролю правильності визначення митної вартості товару, відповідно до статті 54 МК України, виявлено окремі неточності. При аналізі МД та поданих документів встановлено, що згідно договору купівлі-продажу вартість ТЗ складає 2800 Євро, що не відповідає ціновій інформації на Європейському ринку. При цьому, декларантом жодних транспортних (перевізних) документів, які б свідчили про те, ким, на підставі якого документа та з якого міста (в довідці не вказано конкретне місто з якого здійснювалось перевезення) здійснено перевезення, подано не було. Однак, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких можуть належати, зокрема, рахунок-фактура, акт виконаних робіт (наданих послуг), банківські чи інші документа, що підтверджують оплату таких послуг, калькуляція транспортних витрат.

Митницею запропоновано в 10-ти денний термін надати: документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару (в тому числі - калькуляцію транспортних витрат); якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; копію митної декларації країни відправлення (а.с.57).

03.08.2023 у відповідь на повідомлення митниці декларантом надано наступні додаткові документи: касові чеки за пальне та страхування, калькуляцію транспортних витрат, лист від 03.08.2023 року б/н з повідомленням про те, що митну вартість товару складає ціна товару та витрати на транспортування.

04.08.2023 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000335/1 (а.с.16-17).

У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Декларантом надано довідку про транспортні витрати від 03.08.2023 б/н від одержувача товару, проте не було надано жодних транспортних документів. Згідно ст.54 МК України митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості і наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Також митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/033010 (а.с.18-19).

04.08.2023 року декларантом подано митну декларацію 23UА68U9 за якою імпортований товар випущено у вільний обіг у зв`язку із сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечено сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України (а.с.13).

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст.49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч.2 ст.52 МК України).

Як визначено ч.ч.1 і 2 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч.3 ст.54 МК України).

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч.6 ст.54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 МК України).

У частині 3 ст.53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган має право відійти від наведених законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У п.2 ч.5 ст.54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до ч.5 ст.58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено ч.3 ст.57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими ч.ч.4-8 ст.57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Уповноважена особа позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подала до митного органу ряд документів та застосувала перший метод визначення митної вартості за ціною договору.

На переконання митного органу, існують розбіжності та невідповідності у поданих до митного оформлення документах.

Проте, апеляційний суд із такими доводами митного органу не погоджується з таких підстав.

Дослідивши подані декларантом згідно із ч.2 ст.53 МК України документи, які подавалися із митною декларацією, колегія судів приходить до переконання про те, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними.

На підтвердження заявленої митної вартості ТЗ декларант надав митному органу разом з митною декларацією документи, визначені ч. 2 ст. 53 МК України, зокрема: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 27.07.2023; документ що підтверджує вартість перевезення товару від 03.08.2023; висновок про вартісні характеристики товару №182/23 02.08.2023 підготовлений спеціалізованою експертною організацією; висновок про походження товару або акт експертизи №182/23 02.08.2023 підготовлений спеціалізованою експертною організацією; інші некласифіковані документи фото 03.08.2023, а також на вимогу митниці надані касові чеки за пальне та страхування, калькуляцію транспортних витрат, лист від 03.08.2023 року б/н з повідомленням про те, що митну вартість товару складає ціна товару та витрати на транспортування.

Крім того, до митного оформлення декларантом надано висновок авто - товарознавчого дослідження №182/23 від 02.08.2023 який підтверджує заявлену митну вартість автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 в сумі 2800 Євро (а.с.26-38).

Щодо тверджень відповідача про те, що декларантом не подано належного документа на підтвердження транспортно-експедиційних послуг, слід зазначити наступне.

Так, до митного оформлення позивачем було подано довідку про транспортні витрати від 03.08.2023, відповідно до якої вартість транспортування легкового автомобіля (своїм ходом) від Німеччина до п/п «Угринів» (Україна) становить 269 Євро (а.с.20).

Додатково у поясненнях на запит митниці позивач надав касові чеки за пальне та страхування, калькуляцію транспортних витрату сього на загальну суму 269 Євро (а.с.22-25).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що митний орган не виконав обов`язку щодо зазначення конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а вказані відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, позаяк суду не надані докази того, що подані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості ТЗ, чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за цей ТЗ.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у даному випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі №140/25145/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
Н. В. Ільчишин