Справа № 580/2806/23
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2806/23 Суддя (судді) першої інстанції: Кульчицький С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач) з такими позовними вимогами:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення з 01.03.2023 підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як інваліду війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 №1381 (в редакції станом на 01.03.2022) у розмірі 25% без урахування індексації пенсії за 2022 в розмірі 1985,89 грн та 2023 роки в розмірі 1500 грн, а з основного розміру пенсії від суми 14184,93 грн;

- зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок (обчислення) і виплату пенсії по інвалідності з 01.03.2023 з урахуванням збільшення до пенсії, як інваліду війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 №1381 (в редакції станом на 01.03.2022) в розмірі 4417,71 грн, (з розміру пенсії 14184,93 грн з урахуванням індексації пенсії за 2022 рік -1985,89 грн та 2023 рік - 1 500 грн, збільшеної на 25 відсотків).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2023 у справі № 580/2806/23 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обчислення з 01.03.2023 підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 №1381 (в редакції станом на 01.03.2022) у розмірі 25% без урахування індексації пенсії за 2022 в розмірі 1985,89 грн та 2023 роки в розмірі 1500 грн, а з основного розміру пенсії від суми 14184,93 грн та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) провести позивачу перерахунок (обчислення) і виплату пенсії по інвалідності з 01.03.2023 з урахуванням збільшення до пенсії, як інваліду війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022) з урахуванням раніше проведених виплат. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2024 у справі № 580/2806/23 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року без змін.

28.02.2024 до суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у порядку ст. 382 КАС України та визнання протиправними дій, бездіяльності відповідача - суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду у порядку ст. 383 КАС України в адміністративній справі № 580/2806/23.

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2023 у справі № 580/2806/23 відповідачем проведено перерахунок пенсії з 01.03.2023. У листі Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 19.02.2024 № 2665-1212/Л-03/8-2300/24 зазначено, що оскільки до пенсії позивача з 01.03.2023 встановлено збільшення розміру пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до постанови № 1381 (3 546,23 грн), то розмір пенсії до виплати з 01.03.2023 не змінився і становить 24 980,32 грн. Позивач вважає, що рішення суду відповідачем (боржником) не виконане, оскільки збільшення пенсії розраховано з основного розміру пенсії 14 184,93 грн х 25% = 3 546,23 грн без урахування індексації за 2022 і 2023 роки, а саме 14 184,93 грн + 2 482,36 грн + 1 500,00 грн = 18 167,29 грн х 25% = 4 541,82 грн, що підтверджується відомостями про розмір і складові його пенсії з веб-сайту ПФУ. За таких обставин позивач вважає, що судове рішення в подальшому відповідачем не буде виконано в порядку та спосіб, визначений у резолютивній частині рішення, а тому звернувся з даною заявою до суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у порядку ст. 382 КАС України в адміністративній справі № 580/2806/23 та в частині визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України в адміністративній справі № 580/2806/23.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які судом першої інстанції не враховано, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати ухвалу та задовольнити подану заяву.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду, слід залишити без змін з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Питання судового контролю за виконанням судових рішень регульовано статтею 382 КАС України.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено ст. 382 КАС України, за приписами частини першої та другої якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до частини восьмої цієї ж статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, може встановити суд першої чи апеляційної інстанції. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення.

При цьому, зазначена норма не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.

Суд зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами. Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Європейський суд з прав людини від 19.03.1997 у справі Горнсбі проти Греції підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи № 580/2806/23, на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2023 у справі № 580/2806/23, яке було залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2024 відповідачем було проведено перерахунок (обчислення) і виплату пенсії по інвалідності з 01.03.2023 з урахуванням збільшення до пенсії, як інваліду війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022).

Отже, відповідачем фактично виконано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2023, на підтвердження чого надано відповідні протоколи перерахунку пенсії позивача з 01.03.2023, який міститься в матеріалах справи.

Враховуючи встановлені обставини, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю у порядку статті 382 КАС України, шляхом подання звіту про виконання судового рішення - є правильним.

Щодо визнання протиправними дій, бездіяльності відповідача - суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду у порядку, встановленому ст. 383 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, вказане право має стосуватися виключно встановлених судом під час вирішення позовної заяви заявлених підстав та спірних правовідносин і не може стосуватися оцінки вимог, які виходять за межі вирішених позовних вимог.

Зі змісту рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року у цій справі, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2024, вбачається, що судом було відмовлено у задоволені позовної вимоги про виплату позивачу безпосередньої суми індексації пенсії за 2022 рік та 2023 рік у розмірі саме 4 417,71 грн, (з розміру пенсії 14 184,93 грн з урахуванням індексації пенсії за 2022 рік - 1 985,89 грн та 2023 рік - 1 500 грн, збільшеної на 25 відсотків), з огляду на те, що визначення розміру пенсійних виплат належить до дискреційних повноважень відповідача.

Тобто, вирішуючи спір у справі № 580/2806/23, суд не визначав конкретних сум складових та розмір пенсії позивача, оскільки це відноситься до дискреційних повноважень відповідача.

Відповідач, на виконання рішення суду у даній справі, здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.03.2023 та зазначив, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 становить 24 980,32 грн а саме: 17 731,16 грн - основний розмір пенсії 80%; з урахуванням індексації: 18 167,29 грн (ОСНП 2022 + ОСНП 2023); з урахуванням доплати: 23 713,52 грн (ОСНП 2022 + ОСНП 2023 + 25%); індексація базового ОСНП 2022 (17 731,17 грн х 0,140) = 2 482,36 грн; індексація базового ОСНП 2023 (20 213,52 грн х 0,197) = 1 500,00 грн; збільшення основного розміру пенсії (25%) від суми 3 546,23 грн; щомісячна доплата до 2000 грн відповідно до Постанови КМУ № 713 від 14.07.2021 (згідно з рішенням суду) 2 000,00 грн; 3 545,23 грн - підвищення інваліда війни згідно Постановою КМУ № 1381 (14 184,93 грн х 25%); 50,00 грн - цільова грошова допомога інваліда війни; 837,20 грн - надбавка особі з інвалідністю внаслідок війни (1 564,00 грн (прожитковий мінімум на 12.07.2019) х 40%); 1 категорія ЧАЕС (під час служби) інвалід 2 ГР. "А" 379,60 грн.

Тобто, відповідач виконав вказане вище рішення суду.

Підстави для перерахунку пенсії позивача з 01.03.2023 з урахуванням безпосередньої суми індексації пенсії за 2022 рік та 2023 рік у розмірі саме 4 417,71 грн, (з розміру пенсії 14 184,93 грн з урахуванням індексації пенсії за 2022 рік - 1 985,89 грн та 2023 рік - 1 500 грн, збільшеної на 25 відсотків) не обумовлювалися та не з`ясовувалися судом під час судового розгляду справи № 580/2806/23.

Доводи позивача про невиконання відповідачем рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2023 у справі № 580/2806/23 правильно не враховані судом, оскільки стосуються обставин, які виходять за межі вирішеного в справі № 580/2806/23 предмета та підстав позову.

Таким чином, правова оцінка судом їм не надана та не може надаватися в порядку судового контролю.

Межі судової оцінки рішення в порядку провадження згідно зі ст. 383 КАС України стосуються виключно заявлених у позовній заяві підстав спору та заявлених доводів учасників і оцінених судом обставин спору.

Оскільки рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2023 у справі № 580/2806/23 у задоволенні позовної вимоги позивача щодо виплати безпосередньої суми індексації пенсії за 2022 рік та 2023 рік у розмірі саме 4 417,71 грн, (з розміру пенсії 14 184,93 грн з урахуванням індексації пенсії за 2022 рік - 1 985,89 грн та 2023 рік - 1 500 грн, збільшеної на 25 відсотків) відмовлено, у зв`язку з тим, що розрахунок пенсії належить до дискреційних повноважень відповідача та у зв`язку з тим, що така вимога є передчасною, оскільки на час розгляду справи позивачем ще не було здійснено перерахунку пенсії позивача з 01.03.2023 з урахуванням збільшення на 25 відсотків, то належним способом є оскарження такого рішення на загальних підставах шляхом подання нового позову до суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, приймаючи спірну ухвалу, діяв у відповідності до вимог законодавства, з урахуванням введення воєнного стану на території України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 235, 242-244, 250, 254, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан