Справа № 160/29777/23
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
14 листопада 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період липень 2023 - листопад 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період липень 2023 - листопад 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . 12.07.2023 року він отримав травму (поранення) під час ведення бойових дій при проходженні військової служби, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби за захистом Батьківщини. Внаслідок отриманого поранення, був госпіталізований на стаціонарне лікування у військову частину НОМЕР_2 та у період з 12.07.2023 по 26.07.2023 проходив стаціонарне лікування. Довідкою ВЛК №1058 від 25.07.2023 року позивачу визначено потребу у відпустці за станом здоров`я на 30 днів. 30.08.2023 року позивача направлено для проходження ВЛК з метою надання відпустки за станом здоров`я. Довідкою ВЛК від 31.08.2023 року № 1453 визначено тяжке поранення та таке, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 днів. 03.10.2023 року позивача направлено на стаціонарне лікування «Криворізька міська лікарня №5 Криворізької міської ради». У період з 03.10.2023 по 19.10.2023 року він перебував на стаціонарному лікуванні у «Криворізька міська лікарня №5 Криворізької міської ради». 02.11.2023 року позивача направлено для проходження ВЛК з метою встановлення ступеню придатності до військової служби. При цьому, відповідачем протиправно не було нараховано та не виплачено позивачу додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за час стаціонарного лікування та час перебування у відпустці за станом здоров`я. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.
Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:
- уточненої позовної заяви, що відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, із зазначенням відомостей щодо наявності/відсутності у позивача та відповідача електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі);
- доказів які б підтверджували не нарахування та не виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період липень 2023 - листопад 2023 року у збільшеному до 100 000 грн. розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (довідки про розрахунок, листи-звернення до відповідача та надані ним відповіді).
На виконання ухвали суду від 20.11.2023 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від представника позивача адвоката Кичко Р.А., 30.11.2023 року надійшла уточнена позовна заява, із зазначенням відомостей щодо відсутності у позивача та відповідача електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) разом з доказами на підтвердження обставин про які зазначено в позовній заяві.
Ухвалою суду від 04 грудня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для надання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
01.01.2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Так, відповідач зазначає, що питання виплати додаткової грошової винагороди на період дії воєнного стану регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (Далі Постанова №168). Відповідно до абзаців 5, 6 пункту 1 Постанови № 168 зазначено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави- агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Як було зазначено вище, винагорода на період дії воєнного стану виплачується також особам, які отримали пораненням (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми на підставі наказу про розслідування події отримання травми. Військовослужбовець ОСОБА_1 дійсно отримав поранення 12 липня 2023 року. В подальшому його поранення було визнано таким, що пов`язане із захистом Батьківщини. Визначення терміну виплати додаткової винагороди військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, проводиться виключно на підставі медичних документів. Даною комісією, на підставі наданих медичних документів, ОСОБА_1 було визначено термін, за який необхідно здійснити виплати додаткової винагороди у зв`язку з пораненням:
1) Акт № 32 від 02.09.2023
12.07.2023-12.07.2023
12.07.2023-26.07.2023
(Первинна медична карта Ф-100 від 12.07.2023 СтП смт. Новодмитрівка. Виписний епікриз із медичної карти №2586 від 26.07.2023 в/ч НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , № 6224 від 14.08.2023 Довідка Ф5);
2) Акт № 35 від 26.09.2023
(період по 26.07.2023 вказано в акті №32)
01.09.2023-30.09.2023
(Довідка ВЛК №1453 від 31.08.2023 Гарнізонна ВЛК Державної лікарні МВС м.Кривий Ріг (відпустка за станом здоров`я на 30 діб) № 6224 від 14.08.2023, Довідка Ф5);
3) Акт № 40 від 22.11.2023
період по 30.09.2023 вказано в акті №35.
(Виписка з медичної карти №5319 від 19.10.2023 КНП «КМЛ№5» м. Кривий Ріг, №6424 від 14.08.2023, Довідка Ф5).
Відповідно до вищевказаних актів позивач отримав виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень на місяць, у зв`язку з пораненням:
Акт № 35 від 26.09.2023 - відпустка за станом здоров`я на 30 діб в період 01.09.2023 - 30.09.2023, виплата проводилася у листопаді 2023 року у розмірі 100000 гривень;
Виходячи з викладеного вище, питання виплати додаткової винагороди на час дії воєнного стану та грошового забезпечення солдату ОСОБА_1 є питанням, яке віднесено на рішення командира військової частини НОМЕР_1 і приймається ним на підставі належних документів отриманих в законний спосіб. А тому, слід дійти висновку, що будь-якої вини чи протиправних дій з боку Військової частини НОМЕР_1 стосовно позивача допущено не було.
02.02.2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про долучення доказів, до якого надано картку особового рахунку ОСОБА_1 за 2023 рік, на підставі якого йому було нараховано та виплачено грошове забезпечення за час проходження військової служби.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2023 №6224 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), ОСОБА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , 12 липня 2023 року отримав травму (поранення). Діагноз: Вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин верхньої третини правого передпліччя з наявністю сторонніх тіл. Вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин середньої третини лівого стегна з наявністю сторонніх тіл.
За обставин: 12 липня 2023 року під час ведення бойових дій внаслідок ворожого артилерійського обстрілу в районі населеного пункту Бахмут Донецької області, перебуваючи в засобах індивідуального захисту отримав травму (поранення) при проходженні військової служби, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини, в районі проведення бойових дій на території Донецької області не перебуваючи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не пов`язане з вчиненням адміністративного чи кримінального правопорушення, не є наслідком навмисного спричинення собі тілесного ушкодження (самокаліцтва).
Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 6531 від 12 серпня 2023 року.
Також судом встановлено, що у зв`язку із отриманим пораненням ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я липні 2023 року, вересні 2023 року та жовтні 2023 року.
Так, відповідно до виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №2586 (хірургічне відділення) військової частини НОМЕР_1 позивач у період з 12.07.2023 по 26.07.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні.
25.07.2023 року госпітальною військово-лікарською комісією Військова частина НОМЕР_2 проведено медичний огляд старшого солдата ОСОБА_1 , 1990 р.н., за результатами якого складено довідку ВЛК №1058 від 25.07.2023.
Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва).
Стан після первинної хірургічної обробки вогнепальної рани лівого стегна від 12.07.23. Повторної хірургічної обробки рани, видалення стороннього тіла (металевого осколку) від 14.07.23. Повторної хірургічної обробки рани, накладання первинно-відтермінованих швів від 21.07.23, з приводу вогнепальних осколкових сліпих поранень м`яких тканин середньої третини лівого стегна наявністю стороннього тіла (металевого осколку), правого передпліччя від 13.07.23, з тимчасовим порушенням функцій лівої нижньої кінцівки. Довідка про обставини поранення не надана.
Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 року травма легка. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб.
Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії Державної лікарні МВС м. Кривий Ріг від 31.08.2023 року № 1453 (направлення Військової частини НОМЕР_1 від 30.08.2023 року №4912) після проведення медичного огляду, старший солдат ОСОБА_1 вважається таким, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Згідно направлення Військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2023 року №4912 позивача було направлено на стаціонарне лікування в реабілітаційне відділення.
Відповідно до довідки №1726 позивач у період з 03.10.2023 по 19.10.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Криворізька міська лікарня №5 Криворізької міської ради ».
Позивач вважає, що має право на виплату додаткової винагороди в розмірі збільшеному до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць, за час стаціонарного лікування та час перебування у відпустці за станом здоров`я у спірний період з липня 2023 року по листопад 2023 року, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Надаючи оцінку спірним правовідносинами, суд при ухваленні рішення виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
Частиною 1 статті 2 Закону №2232-ХІІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців- діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (абзац 1 пункту 1 статті 9 Закону №2011-XII).
До складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення (пункт 2 статті 9 Закону №2011-XII).
За приписами пункту 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-Х на території України ведений воєнний стан через акт відкритої агресії з боку Російської Федерації та проведенням активних бойових дій, який триває й наразі.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про ведення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в первісній редакції) (далі - Постанова № 168).
Пунктом 1 постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
20 січня 2023 року Постановою Кабінету Міністрів України № 43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» визначено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Пунктом 2 розділу І вказаного Порядку визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
За змістом пункту 3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
23.06.2022 з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 р. №168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.
За змістом пункту 7 Окремого доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.
У Довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн. за час цієї відпустки.
До 01.02.2023 Порядок №260 не містив в собі норм щодо виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої Постановою №168.
Так, відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення), - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Пунктом 12 Розділу XXXIV Порядку № 260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.
Отже, з 01.02.2023 року Порядок №260 містить в собі умови виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану та є застосовним до спірних правовідносин.
З системного аналізу наведених норм Постанови №168 судом зроблено висновок про те, що необхідними для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, є - пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому, суд зауважує, що постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується винагорода у розмірі до 100 000 гривень.
Як було встановлено судом, 12.07.2023 року позивач отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин верхньої третини правого передпліччя з наявністю сторонніх тіл. Вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин середньої третини лівого стегна з наявністю сторонніх тіл під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батьківщини при виконанні бойових завдань у складі військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту Бахмут Донецької області, внаслідок артилерійського обстрілу противником.
Матеріалами справи також підтверджено, що позивач у зв`язку із вказаним пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебував на стаціонарному лікуванні у наступних періодах та у таких закладах охорони здоров`я:
з 12.07.2023 по 26.07.2023 року випиский екіприз з медичної карти стаціонарного хворого №2586 (хірурхічне відділення) військової частини НОМЕР_1 .
з 03.10.2023 по 19.10.2023 року - стаціонарне лікування у КНП «Криворізька міська лікарня №5 Криворізької міської ради», виписка з медичної карти стаціонарного хворого №5319.
Також, згідно із довідками:
гарнізонної військово-лікарської комісії Державної лікарні МВС м. Кривий Ріг від 31.08.2023 року № 1453 позивач вважається таким, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (у період з 01.09.2023 по 30.09.2023 року);
Зважаючи, що отримане позивачем поранення 12.07.2023 року, пов`язане із проходженням військової служби та захистом Батьківщини, а також підтверджено його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустках за станом здоров`я за висновками ВЛК, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом всього часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, в тому числі часу переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а також часу перебування у відпустках за станом здоров`я за висновками ВЛК у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.
В ході судового розгляду, судом встановлено, що відповідачем було здійснено нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, за період лікування в стаціонарі та знаходженням у відпустці за станом здоров`я липень, вересень, жовтень 2023 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком:
1) за лікування в стаціонарі період з 12.07.2023 по 26.07.2023 року - 45 161,19 грн. (виплачено в жовтні 2023 року);
2) за вересень (відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів у період з 01.09.2023 по 30.09.2023 року - 100 000 грн.), виплачено в листопаді 2023 року;
З наведеного слідує, що відповідачем було нараховано позивачу додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі (пропорційно періоду знаходження на лікуванні в стаціонарі та у відпустці за станом здоров`я за період липень, вересень, жовтень 2023 року.
Отже, в розумінні пункту 1 Постанови №168, пункту 10 розділу XXXIV Порядку № 260 позивач отримував додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень під час перебування у відпустці для лікування та на стаціонарному лікуванні.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не було допущено порушень норм Постанови №168 та Порядку № 260 при виплаті додаткової винагороди позивачу у спірні періоди, у зв`язку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на те, що відповідачем в ході розгляду справи було доведено правомірність своїх дій та прийняття відповідних рішень, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева