Справа № 320/14651/23
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

за участю

секретаря судового засідання Піскунової О.Ю.,

представника позивача Крилова Д.А.,

представника відповідача Гайдая В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом підприємства "Здоров`я-2000" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємство "Здоров`я-2000" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві в якому просило суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.01.2023 № 4 форми «В3»;

зобов`язати відповідача внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленої позивачем за податковий період червень 2022 року у розмірі 16 094 917 грн відповідно до абзацу 2 пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 адміністративний позов задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано повністю податкове повідомлення-рішення від 02.01.2023 за № 4 форми «В3»;

у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу та просить рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 по справі № 320/14651/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач вказує, що перевіркою встановлено, що основним чинником виникнення від`ємного значення ПДВ (100% від загальної суми податкового кредиту) є: застосування нульової ставки оподаткування по ПДВ згідно з п. 197.6 ст. 197 та пункту 8 підрозділу 2 «Особливості справляння податку на додану вартість» розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу Україні на підставі Розпорядження № 68 про надання дозволів на право користування пільгами оподаткування підприємствам та організаціям громадських організацій інвалідів (виданий Виконавчим органом Київської міської Ради (Київська міська державна організація 21.01.2021).

Відповідач інформує, що 15.11.2022 позивачу вручено запит про надання документів, втім, станом на 05.12.2022 документи не надано. 29.11.2022 складено Акт про ненадання пояснень та їх документального підтвердження № 5793/26-15-07-04-02 та 06.12.2022 складено Акт про ненадання пояснень та їх документального підтвердження № 5914/26-15-07-04-02 позивачем не надано платіжні доручення, банківські виписки, що підтверджують факт сплати отриманих товарів станом на 30.06.2022.

Отже, враховуючи вищевикладене, перевіркою встановлено, що позивач на порушення п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України неправомірно включило до розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2022 року суму ПДВ у розмірі 16 094 917 гривень.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду на 03.04.2024.

01.04.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що на даний час відбувається досудове розслідування кримінального провадження № 00001401 від 13.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209 та ч. 2 ст. 364 Кримінального Кодексу України. У даному провадженні встановлено, що позивач здійснює фінансові операції, що мають ознаки легалізації доходів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечних діянь. Крім того, позивач не знаходиться за податковою адресою.

Відповідач вважає, що у сукупності отриманих документів по господарських операціях не вбачається можливість позивачем виконання робіт та правомірності заявлення сум бюджетного відшкодування.

Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

В судове засідання, призначене на 03.04.2024 з`явились представники сторін. В ході судового розгляду було встановлено, що представник позивача не отримав додаткові пояснення відповідача. Відтак, представник позивача клопотав про відкладення розгляду справи для ознайомлення його з вказаними поясненнями. Колегія судів, порадившись на місці ухвалила задовольнити оголошені клопотання та продовжити строк розгляду апеляційної скарги, долучити подані представником відповідача додаткові пояснення до матеріалів справи, надати сторонам можливість до наступного засідання ознайомитися з матеріалами справи та подати нові пояснення, та відкласти розгляд справи на засідання, яке відбудеться 17.04.2024.

В судове засідання, призначене на 17.04.2024 з`явились представники сторін. Представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, представник позивача заперечив проти задоволення такої. Представники сторін надали пояснення по суті справи. Колегія суддів, порадившись на місці, заслухавши думку учасників судового засідання, ухвалила оголосити перерву в розгляді справи до наступного судового засідання, яке призначила на 24.04.2024 об 11:55 та надати можливість сторонам подати додаткові письмові пояснення до 22.04.2024 включно та продовжити строк розгляду апеляційної скарги

В судове засідання, призначене на 24.04.2024 з`явились представники сторін. Представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, представник позивача заперечив проти задоволення такої. Представники сторін надали пояснення по суті справи, правом подання додаткових пояснень не скористались, виступили в судових дебатах.

Керуючись частинами 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.11.2021 між Підприємством «Здоров`я-2000», як Комітентом, та ТОВ «Іфагор», як Комісіонером, було укладено Договір комісії № IFZD/13.

Відповідно до пункту 1.1 цього Договору Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента здійснювати від свого імені та за рахунок Комітента за обумовлену цим Договором винагороду такі дії:

1.1.1 придбання у нерезидентів України вживаного одягу, взуття, речей (далі - Товар). Асортимент, кількість, ціна та інші характеристики зазначеного Товару визначаються в додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною;

1.1.2 укладає імпортні зовнішньоекономічні договори купівлі-продажу Товару з нерезидентами України (далі - Продавці). Істотні умови контрактів, а саме: асортимент, кількість, якість і максимальна ціна купівлі Товару, умови (базиси) поставки, а також інші умови та вказівки Комітента обумовлюються сторонами в додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною;

1.1.3 збереження та транспортування Товару відповідно до базису поставки за Контрактом;

1.1.4 укладає необхідні договори митного оформлення Товару при отриманні та за необхідності може виконувати всі необхідні митні платежі.

Згідно з пунктом 1.2 Договору Товар, що пройшов митне оформлення, передається Комісіонером Комітенту та є власністю Комітента.

Товар, що є предметом цього Договору, передається Комісіонером Комітенту за Актом приймання-передачі у місці зберігання відповідними партіями товару та/або частинами партії товару згідно додатку, який складається на кожну партію товару окремо, за адресою, зазначеною у відповідному додатку (пункт 1.3 Договору).

При цьому сторони погодили, що вантажоодержувачем товару буде безпосередньо сам Комісіонер (пункт 1.4 Договору).

Відповідно до пункту 2.1.6 Договору після постачання партії товару від Продавця Комісіонер зобов`язаний надавати Комітенту письмовий звіт щодо здійснення купівлі Товару (надалі - Звіт Комісіонера). У межах цього Договору датою здійснення постачання партії товару від Продавця вважається дата оформлення основної (постійної) митної декларації на таку партію товару.

При цьому у разі застосування електронної форми декларування, Комісіонер зобов`язаний надати копію електронної митної декларації, оформленої за допомогою автоматизованої системи митного оформлення, перетворену у візуальну форму, придатну для сприйняття її змісту (пункт 2.1.12 Договору).

Також Комісіонер зобов`язаний надавати Комітентові Акти приймання-передачі наданих послуг з поставки відповідної партії товару (пункт 2.1.14 Договору).

При цьому умовами Договору до обов`язків Комітента віднесено перерахування всіх необхідних митних платежів для митного оформлення Товару (пункт 2.2.6 Договору).

Комітент перераховує грошові кошти для оплати Продавцям нерезидентам України за поставлений Товар на поточний рахунок Комісіонера в національній валюті України - гривні. Купівлю валюти для розрахунків із нерезидентами Продавцям за поставлений Товар Комісіонер здійснює самостійно та приймає на себе всі ризики щодо коливання курсу іноземної валюти (пункт 3.2 Договору).

Ціною цього Договору є вартість наданих Комісіонером послуг відповідно до Звітів Комісіонера та Актів прийому-передачі наданих послуг (пункт 3.4 Договору).

Вимоги щодо Товару, який поставлявся Комісіонером за Договором комісії в грудні 2021 року, а також строки, терміни і умови поставки, розмір комісійної винагороди визначалися сторонами щодо кожної окремої поставки у відповідному додатку до Договору комісії в період з 11.11.2021 по 08.12.2021.

Протягом грудня 2021 року ТОВ «Іфагор», як Комісіонером, було поставлено Товар Підприємству «Здоров`я-2000» на загальну суму 41 735 201, 32 грн, що підтверджується: актами прийому-передачі товару з комісії від 01.12.2021, 02.12.2021, 06.12.2021, 07.12.2021, 08.12.2021, 09.12.2021, 14.12.2021, 15.12.2021, 16.12.2021, 17.12.2021, 18.12.2021, 20.12.2021, 22.12.2021, 23.12.2021, 28.12.2021, 30.12.2021. У вказаних актах зазначено найменування поставленого товару, його кількість, вартість і місце передачі; звітами комісіонера від 01.12.2021, 02.12.2021, 06.12.2021, 07.12.2021, 08.12.2021, 09.12.2021, 14.12.2021, 15.12.2021, 16.12.2021, 17.12.2021, 18.12.2021, 20.12.2021, 22.12.2021, 23.12.2021, 28.12.2021, 30.12.2021. У звітах комісіонера зазначаються найменування продавця товару, реквізити митної декларації, за якою було ввезено товар, найменування, сума в валюті та в гривневому еквіваленті вартості товару, розмір комісійної винагороди.

Актом надання послуг № 803 від 31.12.2021 підтверджено відсутність зауважень Комітента до Комісіонера до обсягу і якості наданих послуг.

Також, 17.09.2021 між Підприємством «Здоров`я-2000», як Комітентом, та ТОВ «Найдора», як Комісіонером, було укладено Договір комісії №1-ЗД-НД.

Відповідно до пункту 1.1 цього Договору Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента здійснювати від свого імені та за рахунок Комітента за обумовлену цим Договором винагороду такі дії:

1.1.1 придбання у нерезидентів України вживаного одягу, взуття, речей (далі - Товар). Асортимент, кількість, ціна та інші характеристики зазначеного Товару визначаються в додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною;

1.1.2 укладає імпортні зовнішньоекономічні договори купівлі-продажу Товару з нерезидентами України (далі - Продавці). Істотні умови контрактів, а саме: асортимент, кількість, якість і максимальна ціна купівлі Товару, умови (базиси) поставки, а також інші умови та вказівки Комітента обумовлюються сторонами в додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною;

1.1.3 збереження та транспортування Товару відповідно до базису поставки за Контрактом;

1.1.4 укладає необхідні договори митного оформлення Товару при отриманні та за необхідності може виконувати всі необхідні митні платежі.

Згідно з пунктом 1.2 Договору Товар, що пройшов митне оформлення, передається Комісіонером Комітенту та є власністю Комітента.

Товар, що є предметом цього Договору, передається Комісіонером Комітенту за Актом приймання-передачі у місці зберігання відповідними партіями товару та/або частинами партії товару згідно додатку, який складається на кожну партію товару окремо, за адресою, зазначеною у відповідному додатку (пункт 1.3 Договору).

При цьому сторони погодили, що вантажоодержувачем товару буде безпосередньо сам Комісіонер (пункт 1.4 Договору).

Відповідно до пункту 2.1.6 Договору після постачання партії товару від Продавця Комісіонер зобов`язаний надавати Комітенту письмовий звіт щодо здійснення купівлі Товару (надалі - Звіт Комісіонера). У межах цього Договору датою здійснення постачання партії товару від Продавця вважається дата оформлення основної (постійної) митної декларації на таку партію товару.

При цьому у разі застосування електронної форми декларування, Комісіонер зобов`язаний надати копію електронної митної декларації, оформленої за допомогою автоматизованої системи митного оформлення, перетворену у візуальну форму, придатну для сприйняття її змісту (пункту 2.1.12 Договору).

Також Комісіонер зобов`язаний надавати Комітентові Акти приймання-передачі наданих послуг з поставки відповідної партії товару (пункт 2.1.14 Договору).

При цьому умовами Договору до обов`язків Комітента віднесено перерахування всіх необхідних митних платежів для митного оформлення Товару (пункт 2.2.6 Договору).

Комітент перераховує грошові кошти для оплати Продавцям нерезидентам України за поставлений Товар на поточний рахунок Комісіонера в національній валюті України - гривні. Купівлю валюти для розрахунків із нерезидентами Продавцям за поставлений Товар Комісіонер здійснює самостійно та приймає на себе всі ризики щодо коливання курсу іноземної валюти (пункт 3.2 Договору).

Ціною цього Договору є вартість наданих Комісіонером послуг відповідно до Звітів Комісіонера та Актів прийому-передачі наданих послуг (пункт 3.4 Договору).

Вимоги щодо Товару, який поставлявся Комісіонером за Договором комісії в грудні 2021 року, а також строки, терміни і умови поставки, розмір комісійної винагороди визначалися сторонами щодо кожної окремої поставки у відповідному додатку до Договору комісії в період з 10. по 29.11.2021.

Протягом грудня 2021 року ТОВ «Найдора», як Комісіонером, було поставлено Товар Підприємству «Здоров`я-2000» на загальну суму 26 465 050, 58 грн, що підтверджується: актами прийому-передачі товару з комісії від 01.12.2021, 02.12.2021, 06.12.2021, 07.12.2021, 08.12.2021, 14.12.2021, 15.12.2021, 16.12.2021, 20.12.2021, 21.12.2021, 22.12.2021, 23.12.2021, 28.12.2021. У вказаних актах зазначено найменування поставленого товару, його кількість, вартість і місце передачі; звітами комісіонера від 01.12.2021, 02.12.2021, 06.12.2021, 07.12.2021, 08.12.2021, 14.12.2021, 15.12.2021, 16.12.2021, 20.12.2021, 21.12.2021, 22.12.2021, 23.12.2021, 28.12.2021. У звітах комісіонера зазначаються найменування продавця товару, реквізити митної декларації, за якою було ввезено товар, найменування, сума в валюті та в гривневому еквіваленті вартості товару, розмір комісійної винагороди.

Актом надання послуг № 403 від 31.12.2021 підтверджено відсутність зауважень Комітента до Комісіонера до обсягу і якості наданих послуг.

Також, 11.01.2021 між Підприємством «Здоров`я-2000», як Комітентом, та ТОВ «Лінейч», як Комісіонером, було укладено Договір комісії № ЗД.Л.1.

Відповідно до пункту 1.1 цього Договору Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента здійснювати від свого імені та за рахунок Комітента за обумовлену цим Договором винагороду такі дії:

1.1.1 придбання у нерезидентів України вживаного одягу, взуття, речей (далі - Товар). Асортимент, кількість, ціна та інші характеристики зазначеного Товару визначаються в додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною;

1.1.2 укладає імпортні зовнішньоекономічні договори купівлі-продажу Товару з нерезидентами України (далі - Продавці). Істотні умови контрактів, а саме: асортимент, кількість, якість і максимальна ціна купівлі Товару, умови (базиси) поставки, а також інші умови та вказівки Комітента обумовлюються сторонами в додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною;

1.1.3 збереження та транспортування Товару відповідно до базису поставки за Контрактом;

1.1.4 укладає необхідні договори митного оформлення Товару при отриманні та за необхідності може виконувати всі необхідні митні платежі.

Згідно з пунктом 1.2 Договору Товар, що пройшов митне оформлення, передається Комісіонером Комітенту та є власністю Комітента.

Товар, що є предметом цього Договору, передається Комісіонером Комітенту за Актом приймання-передачі у місці зберігання відповідними партіями товару та/або частинами партії товару згідно додатку, який складається на кожну партію товару окремо, за адресою, зазначеною у відповідному додатку (пункт 1.3 Договору).

При цьому сторони погодили, що вантажоодержувачем товару буде безпосередньо сам Комісіонер (пункт 1.4 Договору).

Відповідно до пункту 2.1.6 Договору після постачання партії товару від Продавця Комісіонер зобов`язаний надавати Комітенту письмовий звіт щодо здійснення купівлі Товару (надалі - Звіт Комісіонера). В межах цього Договору датою здійснення постачання партії товару від Продавця вважається дата оформлення основної (постійної) митної декларації на таку партію товару.

При цьому у разі застосування електронної форми декларування, Комісіонер зобов`язаний надати копію електронної митної декларації, оформленої за допомогою автоматизованої системи митного оформлення, перетворену у візуальну форму, придатну для сприйняття її змісту (пункт 2.1.12 Договору).

Також Комісіонер зобов`язаний надавати Комітентові Акти приймання-передачі наданих послуг з поставки відповідної партії товару (пункт 2.1.14 Договору).

При цьому умовами Договору до обов`язків Комітента віднесено перерахування всіх необхідних митних платежів для митного оформлення Товару (пункт 2.2.6 Договору).

Комітент перераховує грошові кошти для оплати Продавцям нерезидентам України за поставлений Товар на поточний рахунок Комісіонера в національній валюті України - гривні. Купівлю валюти для розрахунків із нерезидентами Продавцям за поставлений Товар Комісіонер здійснює самостійно та приймає на себе всі ризики щодо коливання курсу іноземної валюти (пункт 3.2 Договору).

Ціною цього Договору є вартість наданих Комісіонером послуг відповідно до Звітів Комісіонера та Актів прийому-передачі наданих послуг (пункт 3.4 Договору).

Вимоги щодо Товару, який поставлявся Комісіонером за Договором комісії в грудні 2021 року, а також строки, терміни і умови поставки, розмір комісійної винагороди визначалися сторонами щодо кожної окремої поставки у відповідному додатку до Договору комісії в період з 19.11.2021 по 22.12.2021.

Протягом грудня 2021 року ТОВ «Лінейч», як Комісіонером, було поставлено Товар Підприємству «Здоров`я-2000» на загальну суму 2 333 006, 79 грн, що підтверджується: актами прийому-передачі товару з комісії від 02.12.2021, 06.12.2021, 07.12.2021, 15.12.2021, 20.12.2021. У вказаних актах зазначено найменування поставленого товару, його кількість, вартість і місце передачі; звітами комісіонера від 02.12.2021, 06.12.2021, 07.12.2021, 15.12.2021, 20.12.2021. У звітах комісіонера зазначаються найменування продавця товару, реквізити митної декларації, за якою було ввезено товар, найменування, сума в валюті та в гривневому еквіваленті вартості товару, розмір комісійної винагороди.

Актом надання послуг № 15 від 31.12.2021 підтверджено відсутність зауважень Комітента до Комісіонера до обсягу і якості наданих послуг.

Також, у грудні 2021 року позивачем було ввезено товари на митну територію України в режимі «імпорт» за прямими контрактами з нерезидентами України (ComfortSp.z o.o, Республіка Польща, та WalkbrookpropertiesLimitada, Коста-Ріка), що підтверджується Контрактом № COM-ZD-1 від 20.09.2021, Контрактом № ZD.WB.05 від 05.01.2021 та вантажно-митними деклараціями № UA209140/2021/124233 від 02.12.2021, № UA209140/2021/128670 від 15.12.2021, № UA209140/2021/129468 від 16.12.2021, № UA209140/2021/132215 від 24.12.2021.

Загалом у грудні 2021 року контрагентами позивача (комісіонерами та постачальниками за прямими договорами) було поставлено позивачу товари на загальну суму 72 912 698, 17 грн, що підтверджується наступними митними деклараціями: № UA209170/2021/095458, № UA209170/2021/095457, № UA209170/2021/095469, № UA209170/2021/095477, № UA209170/2021/095471, № UA209170/2021/095506, № UA209170/2021/095487, № UA209170/2021/095485, № UA209170/2021/095541, № UA209170/2021/095648 від 01.12.2021, № UA209170/2021/095890, № UA209170/2021/095881, № UA209170/2021/095875, № UA209170/2021/095866, № UA209170/2021/095929, № UA209140/2021/124034, № UA209170/2021/095865, № UA209140/2021/124049, № UA209140/2021/124232, № UA209170/2021/095876, № UA209140/2021/124233, № UA209170/2021/096122, № UA209170/2021/096175 від 02.12.2021, № UA209140/2021/125372, № UA209140/2021/125463, № UA209170/2021/097205, № UA209170/2021/097203, № UA209170/2021/097218, № UA209170/2021/097219, № UA209140/2021/125514, № UA209170/2021/097229, № UA209140/2021/125481, № UA209170/2021/097226, № UA209170/2021/097225, № UA209170/2021/097237, № UA209170/2021/097256, № UA209170/2021/097213, № UA209170/2021/097279, № UA209170/2021/097233, № UA209170/2021/097276, № UA209170/2021/096319, № UA209170/2021/097298, № UA209170/2021/097303 від 06.12.2021, № UA209170/2021/097322, № UA209170/2021/097402, № UA209170/2021/097445, № UA209140/2021/125761, № UA209140/2021/125747, № UA209170/2021/097416, № UA209170/2021/097700, № UA209170/2021/097674, № UA209140/2021/126004 від 07.12.2021, № UA209170/2021/097830, № UA209170/2021/097825, № UA209170/2021/097823, № UA209140/2021/126257, № UA209140/2021/126264 від 08.12.2021, № UA209170/2021/098194, № UA209170/2021/098193 від 09.12.2021, № UA209140/2021/128654, № UA209170/2021/099910, № UA209170/2021/099942, № UA209170/2021/099941, № UA209170/2021/099907, № UA209170/2021/099901, № UA209170/2021/099936, № UA209170/2021/099933, № UA209170/2021/099921, № UA209170/2021/099919, № UA209170/2021/099891 від 14.12.2021, № UA209170/2021/099960, № UA209170/2021/099951, № UA209170/2021/099950, № UA209170/2021/099894, № UA209170/2021/099964, № UA209140/2021/128664, № UA209170/2021/100064, № UA209140/2021/128679, № UA209140/2021/128677, № UA209140/2021/128670, № UA209140/2021/128667 від 15.12.2021, № UA209170/2021/100435, № UA209170/2021/100138, № UA209170/2021/100420, № UA209140/2021/129388, № UA209140/2021/129376, № UA209140/2021/129552, № UA209140/2021/129468 від 16.12.2021, № UA209170/2021/101086 від 17.12.2021, № UA209140/2021/130115 від 18.12.2021, № UA209170/2021/101320, № UA209170/2021/101322, № UA209170/2021/101311, № UA209170/2021/101309, № UA209170/2021/101380, № UA209170/2021/101379, № UA209170/2021/101405, № UA209140/2021/130446, № UA209140/2021/130447, № UA209170/2021/101468, № UA209170/2021/101398 від 20.12.2021, № UA209170/2021/101786, № UA209140/2021/130784, № UA209140/2021/130905 від 21.12.2021, № UA209140/2021/131320, № UA209170/2021/102081, №UA209170/2021/102175 від 22.12.2021, № UA209170/2021/102288, № UA209170/2021/102432, № UA209140/2021/131932 від 23.12.2021, № UA209140/2021/132215 від 24.12.2021, № UA209140/2021/132824, № UA209170/2021/103445, № UA209170/2021/103526, № UA209140/2021/132829 від 28.12.2021, № UA209170/2021/104208, № UA209170/2021/104202 від 30.12.2021.

На виконання умов вказаних Договорів комісії та за прямими контрактами з нерезидентами України, контрагентами позивача було передано, а позивачем прийнято в грудні 2021 року наступний товар, зокрема, але не виключно: одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, вживані, ступінь зносу до 28%, призначені для подальшого використання, невідсортовані, без індивідуальної упаковки, першої, другої та третьої категорії; взуття вживане, ступінь зносу до 28%, призначене для подальшого використання, невідсортоване, без індивідуальної упаковки, першої, другої та третьої категорії (зимове, весняно-осіннє, літнє); вироби з текстильних матеріалів (дорожні пледи, постільна білизна, скатертини), вживані, ступінь зносу до 28%, призначені для подальшого використання, невідсортовані, без індивідуальної упаковки, першої, другої та третьої категорії.

У подальшому, отриманий від зазначених постачальників товар був відсортований та переміщений із цеху сортування (Склад 1) у виробництво (розташоване за адресою: Київська обл., с. Чубинське, вул. Садово-Дачна, 12-Б), що підтверджується накладними на переміщення № 1737, № 1821, № 1865 від 01.12.2021, № 1739, № 1823, № 1867 від 02.12.2021, № 1663, № 1741, № 1781, № 1825, № 1869, № 1909 від 03.12.2021, № 1665, № 1743, № 1783, № 1827, № 1871, № 1911 від 06.12.2021, № 1667, № 1745, № 1785, № 1829, № 1873, № 1913 від 07.12.2021, № 1669, № 1703, № 1747, № 1787, № 1831, № 1875, № 1915 від 08.12.2021, № 1671, № 1705, № 1749, № 1789, № 1833, № 1877, № 1917 від 09.12.2021, № 1673, № 1707, № 1751, № 1791, № 1835, № 1879, № 1919 від 10.12.2021, № 1675, № 1709, № 1753, № 1793, № 1837, № 1881, № 1921 від 13.12.2021, № 1677, № 1711, № 1755, № 1795, № 1839, № 1883, № 1923 від 14.12.2021, № 1679, № 1713, № 1757, № 1797, № 1841, № 1885, № 1925 від 15.12.2021, № 1681, № 1715, № 1759, № 1799, № 1843, № 1887, № 1927 від 16.12.2021, № 1683, № 1717, № 1761, № 1801, № 1845, № 1889, № 1929 від 17.12.2021, № 1685, № 1719, № 1763, № 1803, № 1847, № 1891, № 1931 від 20.12.2021, № 1687, № 1721, № 1765, № 1805, № 1849, № 1893, № 1933 від 21.12.2021, № 1689, № 1723, № 1767, № 1807, № 1851, № 1895, № 1935 від 22.12.2021, № 1691, № 1725, № 1769, № 1809, № 1853, № 1897, № 1937 від 23.12.2021, № 1693, № 1727, № 1771, № 1811, № 1855, № 1899, № 1939 від 24.12.2021, № 1695, № 1729, № 1773, № 1813, № 1857, № 1901, № 1941 від 28.12.2021, № 1697, № 1731, № 1775, № 1815, № 1859, № 1903, № 1943 від 29.12.2021, № 1699, № 1733, № 1777, № 1817, № 1861, № 1905, № 1945 від 30.12.2021, № 1701, № 1735, № 1779, № 1819, № 1863, № 1907, № 1947 від 31.12.2021.

Після переміщення товар було перероблено, що підтверджується звітами виробництва за зміну № 780, № 822, № 844 від 01.12.2021, № 781, № 823, № 845 від 02.12.2021, № 743, № 782, № 802, № 824, № 846, № 866 від 03.12.2021, № 744, № 783, № 803, № 825, № 847, № 867 від 06.12.2021, № 745, № 784, № 804, № 826, № 848, № 868 від 07.12.2021, № 746, № 763 ві, № 785, № 805, № 827, № 849, № 869 від 08.12.2021, № 747, № 764, № 786, № 806, № 828, № 850 в, № 870 від 09.12.2021, № 748, № 765, № 787, № 807, № 829, № 851, № 871 від 10.12.2021, № 749, № 766, № 788, № 808, № 830, № 852, № 872 від 13.12.2021, № 750, № 767, № 789, № 809, № 831, № 853, № 873 від 14.12.2021, № 751, № 768, № 790, № 810, № 832, № 854, № 874 від 15.12.2021, № 752, № 769, № 791, № 811, № 833, № 855, № 875 від 16.12.2021, № 753, № 770, № 792, № 812, № 834, № 856, № 876 від 17.12.2021, № 754, № 771, № 793, № 813, № 835, № 857, № 877 від 20.12.2021, № 755, № 772, № 794, № 814, № 836, № 858, № 878 від 21.12.2021, № 756, № 773, № 795, № 815, № 837, № 859, № 879 від 22.12.2021, № 757, № 774, № 796, № 816, № 838, № 860, № 880 від 23.12.2021, № 758, № 775, № 797, № 817, № 839, № 861, № 881 від 24.12.2021, № 759, № 776, № 798, № 818, № 840, № 862, № 882 від 28.12.2021, № 760, № 777, № 799, № 819, № 841, № 863, № 883 від 29.12.2021, № 761, № 778, № 800, № 820, № 842, № 864, № 884 від 30.12.2021, № 762, № 779, № 801, № 821, № 843, № 865, № 885 від 31.12.2021, в яких відображено: перелік, кількість та собівартість використаних матеріалів; перелік, кількість та планову вартість виготовленої продукції; а також обсяги та вартість браку (відходів) від виробництва.

Перероблений товар був переміщений з виробництва на Склад 1 (розташований за адресою: Київська обл., с. Чубинське, вул. Садово-Дачна, 12-Б), що підтверджується накладними на переміщення № 1738, № 1822, № 1866 від 01.12.2021, № 1740, № 1824, № 1868 від 02.12.2021, № 1664, № 1742, № 1782, № 1826, № 1870, № 1910 від 03.12.2021, № 1666, № 1744, № 1784, № 1828, № 1872, № 1912 від 06.12.2021, № 1668, № 1746, № 1786, № 1830, № 1874, № 1914 від 07.12.2021, № 1670, № 1704, № 1748, № 1788, № 1832, № 1876, № 1916 від 08.12.2021, № 1672, № 1706, № 1750, № 1790, № 1834, № 1878, № 1918 від 09.12.2021, № 1674, № 1708, № 1752, № 1792, № 1836, № 1880, № 1920 від 10.12.2021, № 1676, № 1710, № 1754 1, № 1794, № 1838, № 1882, № 1922 від 13.12.2021, № 1678, № 1712, № 1756, № 1796, № 1840, № 1884, № 1924 від 14.12.2021, № 1680, № 1714, № 1758, № 1798, № 1842, № 1886, № 1926 від 15.12.2021, № 1682, № 1716, № 1760, № 1800, № 1844, № 1888, № 1928 від 16.12.2021, № 1684, № 1718, № 1762, № 1802, № 1846, № 1890, № 1930 від 17.12.2021, № 1686, № 1720, № 1764, № 1804, № 1848, № 1892, № 1932 від 20.12.2021, № 1688, № 1722, № 1766, № 1806, № 1850, № 1894, № 1934 від 21.12.2021, № 1690, № 1724, № 1768, № 1808, № 1852, № 1896, № 1936 від 22.12.2021, № 1692, № 1726, № 1770, № 1810, № 1854, № 1898, № 1938 від 23.12.2021, № 1694, № 1728, № 1772, № 1812, № 1856, № 1900, № 1940 від 24.12.2021, № 1696, № 1730, № 1774, № 1814, № 1858, № 1902, № 1942 від 28.12.2021, № 1698, № 1732, № 1776, № 1816, № 1860, № 1904, № 1944 від 29.12.2021, № 1700, № 1734, № 1778, № 1818, № 1862, № 1906, № 1946 від 30.12.2021, № 1702, № 1736, № 1780, № 1820, № 1864, № 1908, № 1948 від 31.12.2021.

Після сортування переробленого товару на Складі 1 брак і відходи виробництва/ремонту речей, одягу і взуття було переміщено на склад, розташований за адресою: м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 26/1, що підтверджується накладними на переміщення № 1949 від 01.12.2021, № 1950 від 02.12.2021, № 1951 від 03.12.2021, № 1952 від 06.12.2021, № 1953 від 07.12.2021, № 1954 від 08.12.2021, № 1955 від 09.12.2021, № 1956, № 1957 від 10.12.2021, № 1958 від 13.12.2021, № 1959 від 14.12.2021, № 1960 від 15.12.2021, № 1961 від 16.12.2021, № 1962 від 17.12.2021, № 1963 від 20.12.2021, № 1964, № 1965 від 21.12.2021, № 1966 від 22.12.2021, № 1967 від 23.12.2021, № 1968 від 24.12.2021, № 1969 від 28.12.2021, № 1970, № 1971 від 29.12.2021, № 1972 від 30.12.2021, № 1973, № 1974 від 31.12.2021.

Для переробки товару позивачем закуповувались матеріали (ґудзики, блискавки, нитки, голки, тасьма тощо) у ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується Договором поставки № 01/10-2021/2 від 01.102021, видатковою накладною № 591 від 01.12.2021 та товарно-транспортною накладною від 01.12.2021.

Згідно акта про зворотні відходи на виробництві № 8 від 31.12.2021 комісією позивача вирішено: визначити залишкову вартість браку та виробничих відходів у розмірі 5 грн. за 1 кг; собівартість браку та зворотних відходів, отриманих в результаті виробництва в грудні 2021 р. та зменшених на їх залишкову вартість, визнати у складі витрат на виробництво у розмірі 13 194 764,80 грн; списати до складу витрат на собівартість вартість браку та виробничих відходів, зменшену на їх залишкову вартість.

Перероблений товар у подальшому був реалізований позивачем в переважній більшості у грудні 2021 року на ТОВ «Клоуз Мікс», що підтверджується договором поставки № 01/04-3 від 01.04.2021 та видатковими накладними № 1135, № 1136, № 1137 від 01.12.2021, № 1138, № 1139, № 1140 від 02.12.2021, № 1141, № 1142, № 1143, № 1144, № 1145, № 1146, № 1147, № 1148 від 03.12.2021, № 1150 від 06.12.2021, № 1151, № 1152, № 1153 від 07.12.2021, № 1154, № 1155 від 08.12.2021, № 1156, № 1157, № 1158 від 10.12.2021, № 1159 від 13.12.2021, № 1163, № 1164, № 1165, № 1166, № 1167, № 1168, № 1169, № 1170, № 1171, № 1173, № 1181 від 16.12.2021, № 1174 від 17.12.2021, № 1172 від 20.12.2021, № 1175 від 21.12.2021, № 1176 від 23.12.2021, № 1177, № 1178 від 24.12.2021, № 1179 від 28.12.2021, № 1180 від 29.12.2021, а також договором поставки №б/н від 01.04.2021 та видатковими накладними № 1161, № 1182, № 1184 від 16.12.2021, № 1186, № 1187 від 17.12.2021, № 1188 від 21.12.2021, № 1189, № 1190 від 22.12.2021, № 1191, № 1192 від 28.12.2021, № 1193, № 1194 від 29.12.2021, № 1195, № 1196 від 30.12.2021, № 1183, № 1185, № 1197, № 1198, № 1162 від 31.12.2021.

Реалізація товарів у грудні 2021 року здійснювалась самовивозом зі складу постачальника - позивача, тобто за рахунок покупця, про що зазначено у вказаних договорах (пункт 1.3 договорів поставки).

Розрахунок за поставлений товар було здійснено шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог.

Частина переробленого товару була реалізована позивачем на ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується договорами поставки № б/н від 09.02.2021, № б/н від 08.12.2021 та видатковими накладними.

Реалізація товарів у грудні 2021 року здійснювалась самовивозом фізичних осіб-підприємців, тобто за рахунок покупців, про що зазначено у вказаних договорах.

Покупці готової продукції у періоді, що перевірявся здійснили повний розрахунок, що підтверджується банківською випискою АТ «Банк Альянс» за період з 01. по 31.12.2021.

Покупцями готової продукції позивача у періоді, що перевірявся були суб`єкти господарювання, які не є платниками ПДВ, тому позивачем виписувались податкові накладні з ознакою покупця «неплатник ПДВ», а саме: № 62, № 1, № 21, № 19, № 20, № 16, № 18, № 17, № 1 від 01.12.2021, № 23, № 24, № 22, № 2, № 2, № 28, № 31, № 30, № 25, № 33, № 32, № 29, № 3, № 26, № 27 від 03.12.2021, № 4 від 04.12.2021, № 5 від 05.12.2021, № 34, № 6 від 06.12.2021, № 35, № 36, № 37, № 7 від 07.12.2021, № 39, № 38, № 40, № 8 від 08.12.2021, № 9 від 09.12.2021, № 42, № 43, № 44, № 41, № 10 від 10.12.2021, № 11 від 11.12.2021, № 12 від 12.12.2021, № 45, № 13 від 13.12.2021, № 14 від 14.12.2021, № 15 від 15.12.2021, № 65, № 68, № 73, № 72, № 71, № 75, № 74, № 76, № 67, № 46, № 70, № 69, № 77, № 66, № 63 від 16.12.2021, № 47, № 78, № 80, № 79 від 17.12.2021, № 48 від 18.12.2021, № 49 від 19.12.2021, № 81, № 50 від 20.12.2021, № 82, № 51, № 83 від 21.12.2021, № 84, № 52, № 85 від 22.12.2021, № 86, № 53 від 23.12.2021, № 88, № 54, № 87 від 24.12.2021, № 55 від 25.12.2021, № 56 від 26.12.2021, № 57 від 27.12.2021, № 89, № 58, № 91, № 90 від 28.12.2021, № 93, № 59, № 92, № 94 від 29.12.2021, № 96, № 95, № 60 від 30.12.2021, № 100, № 99, № 64, № 98, № 61, № 97 від 31.12.2021.

Позивачем у грудні 2021 року було імпортовано з країн ЄС вживаний одяг, взуття та текстильні вироби на загальну суму 80 474 583 грн, з урахуванням ввізного мита 5,3%. На зазначену вартість товарів митним органом було нараховано ПДВ (20%) в розмірі 16 094 917 грн. Загальна вартість імпортованого товару, з урахуванням нарахованого ввізного мита, в розмірі 80 474 583 грн була включена до податкової декларації з ПДВ за грудень 2021 року в рядок 11.1, колонка А, а розмір сплаченого ПДВ в розмірі 16 094 917 грн - рядок 11.1, колонка Б. Загальна сума ПДВ за наслідком постачання товарів у грудні 2021 року склала 16 094 917 грн, яку заявлено до бюджетного відшкодування за податковий період - червень 2022 року.

Суму ПДВ, зазначену в рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за грудень 2021 року на виконання пп. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, було заявлено до бюджетного відшкодування за податковий період - червень 2022 року, про що подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) від 18.07.2022.

На виконання пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового Кодексу України відповідач з 20.10. по 09.11.2022 провів документальну позапланову виїзну перевірку з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за червень 2022 року (з урахуванням уточнюючого розрахунку від 20.07.2022 № ).

За результатами перевірки ГУ ДПС у м. Києві був складений акт перевірки № 46959/26-15-07-04-02/30404677 від 12.12.2022 (далі - Акт перевірки).

Відповідно до акта перевірки встановлено порушення Підприємством «Здоров`я-2000» () абзацу б) пункту 200.4 статті 200 Податкового Кодексу України і, як наслідок, позивачу відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за червень 2022 суму ПДВ у розмірі 16 094 917 грн.

Висновки ГУ ДПС у м. Києві базуються на тому, що позивачем не було надано документи під час перевірки на запит податкового органу.

02.01.2023 позивач отримав податкове повідомлення-рішення від 02.01.2023 за № 4 (форма «В3»), яким відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування за період червень 2022 року в розмірі 16 094 917 грн.

В подальшому на податкове повідомлення-рішення від 02.01.2023 за № 4 (форма «В3»), позивач надіслав скаргу до ДПС України, яку рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 22.02.2023 за № 4502/6/99-00-06-01-05-06 було залишено без задоволення.

Рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 22.02.2023 за № 4502/6/99-00-06-01-05-06 було отримано позивачем засобами поштового зв`язку 02.03.2023.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції дійшов висновку, що ураховуючи, що товар, який придбавався позивачем, притаманний його господарській діяльності та використовувався ним для здійснення господарської діяльності, тому формування позивачем податкового кредиту за результатами господарської діяльності з постачальниками-нерезидентами є правомірним, відповідно, факт сплати суми ПДВ надає право на отримання бюджетного відшкодування у розмірі сплаченої суми ПДВ, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягаює скасуванню у судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленої Підприємством «Здоров`я-2000» Громадської організації «Всеукраїнської організації союз осіб з інвалідністю України», суд першої інстанції виходив з того, що, з огляду на норми чинного податкового законодавства, у контролюючого органу може виникнути обов`язок внести до Реєстру заяв інформацію про повернення позивачу суми бюджетного відшкодування, у випадку набрання законної сили даним рішенням суду.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням, що міститься у пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно з пп. «а» п. 185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

За приписами п. 187.8 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Підпункт «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України встановлює, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пунктів 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За визначенням, що міститься у ст. 4 Митного Кодексу України (далі - МК України)

митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури;

митні платежі: а) мито; б) акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції); в) податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції).

На виконання абз. 1 п. 4 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю.

Відповідно до п. 201.12 ст. 201 ПК України встановлює, що у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

Як підтверджено матеріалами справи, митні декларації позивача (том 3, а.с. 43-250а, том 4 а.с. 1-28) містять в графі 47 «нарахування платежів» вид 028 (Податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання (крім лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів та медичних виробів за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України; а також лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я) ставку 20% та відповідну суму по кожній декларації.

Як підтверджено представником відповідача в судових засідання суду апеляційної інстанції, останній не має сумніву у належності митних декларацій позивача, які знаходяться в матеріалах справи. Також, представник відповідача вказав про відсутність такого сумніву в інспекторів податкового органу, які проводили відповідну перевірку.

На виконання п. 206.1 ст. 206 ПК України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Зважаючи на вказані норми та встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що якщо при ввезенні товарів на митну територію України платником податку сплачено суму податку до бюджету і така сплата підтверджується митними деклараціями, платник податку має право на включення такої суми податку до складу податкового кредиту звітного періоду, в якому відбулось оформлення відповідної митної декларації.

Крім того, відповідно до п. 201.12 ст. 201 ПК України встановлює, що у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація. На противагу правовій позиції відповідача, додаткових документів на підтвердження права на віднесення сум податку до податкового кредиту вказана норма не містить. Як наслідок, колегія суддів вважає безпідставним вимагання таких додаткових документів, окрім митних декларацій і спірному випадку.

Підпункт «б» п. 200.4 ст. 200 ПК України встановлює, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Керуючись п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Як вірно вказує суд першої інстанції, право на бюджетне відшкодування податкове законодавство обмежує виключно фактом сплати суми ПДВ у попередніх і звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до бюджету та строком давності у 1095 днів.

Проаналізувавши матеріали справи та вказані норми, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що враховуючи, що товар, який придбавався позивачем, притаманний його господарській діяльності та використовувався ним для здійснення господарської діяльності, а формування позивачем податкового кредиту за результатами господарської діяльності з постачальниками-нерезидентами є правомірним, факт сплати суми ПДВ надає право на отримання бюджетного відшкодування у розмірі сплаченої суми ПДВ підтверджено митними деклараціями, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає приписам ч. 2 ст. 2 КАС України.

На виконання абзаців 1 та 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У даній справі, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не спростував правову позицію позивача, а саме не навів переконливих доказів необхідності додатково підтвердити дані митних декларацій позивача в частині сплати ним ПДВ при ввезенні товару на митну територію України.

Зважаючи на те, що сторони у справі не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні частини позовних вимог, колегія суддів не надає оцінки даній частині рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли своє підтвердження під час перегляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом повно з`ясовано обставини справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 310, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2024 року.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан