Справа № 184/358/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 184/358/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Черкаської митниці

на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року (головуючий суддя Томаш В.І.)

у справі №184/358/23

за позовом ОСОБА_1

до Черкаської митниці

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Черкаської митниці, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову начальника Черкаської митниці Меншикова Д.О. у справі про порушення митних правил №0058/90200/22 від 08.02.2023, якою позивач визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 470 Митного кодексу України, і якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з огляду на те, що позивач не є перевізником, відповідно до договору та вимог Митного кодексу України, саме на якого покладається відповідальність, тобто позивач не є суб`єктом даного правопорушення. Після того як позивач отримав вантаж, перевізник ФОП ОСОБА_2 провів заміну водія, посилаючись на неготовність документів для перетину кордону, вказав, що документи ось-ось будуть готові, тоді позивач знову продовжить доставку вантажу по необхідному маршруту. Він наполягав на тому, що офіційну передачу вантажу не будемо проводити, оскільки це буде не дуже короткий час. Так ОСОБА_2 , будучи офіційно згідно документів перевізником та власником транспортного засобу, здійснив заміну водія. В подальшому ОСОБА_2 не виходив на зв`язок, його довірена особа ОСОБА_3 також. Тоді позивач повідомив правоохоронні органи про вказану подію та фірму відправника товару «Курадо». Оскільки за документами перевізником зазначено ФОП « ОСОБА_2 » в особі ОСОБА_2 , він повинен був повідомити про заміну водія Черкаську митницю. Але він цього не зробив. Саме такі дії перевізника призвели до зриву строків доставки вантажу до Львівської митниці та до отримувача вантажу, який його взагалі не одержав. За даним фактом ОСОБА_2 та його довірену особу Олександра розшукують правоохоронні органи, які розпочали досудові розслідування у кримінальних провадженнях №0002522 від 26.10.22 за ч.4 ст.190 КК України та №0003431 від 27.10.22 за ч. 4 ст. 190 КК України. В документах представлених Черкаською митницею зазначено перевізником ФОП « ОСОБА_2 » в особі ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 є тільки водієм. Додаткових документів, де позивач є уповноваженою особою ФОП « ОСОБА_2 » не має. Позивач сумлінно виконував свої обов`язки, з його боку не було допущено втрати чи псування вантажу. Таким чином, постановою у справі №0058/90200/22 не правильно встановлено відповідальну особу перевізника, яким є ФОП « ОСОБА_2 » в особі ОСОБА_2 , замість нього вся відповідальність перекладається на водія в особі позивача. Позивач був присутнім під час розгляду справи разом зі своїм представником та заперечував свою вину, посилаючись на вказані вище обставини. Але вони були необґрунтовано відхилені. Наведене стало підставою для звернення до суду у цій справі.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року позов задоволено.

Суд виходив з того, що оскаржувана постанова прийнята без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом норм матеріального та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що факт внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей щодо можливого вчинення кримінального правопорушення не може бути визнано належним та достатнім доказом відсутності в діях позивача складу порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 470 МК України. Крім того, відповідач вважає, що з досліджених доказів, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що позивач порушив вимоги ст. 95, п. 2 ч. 2 ст. 191 МК України, а тому постанова відповідача від 08.02.2023 у справі про ПМП №0058/90200/22 є такою, що відповідає фактичним обставинам справи, винесена уповноваженою посадовою особою митниці та є правомірною.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 12.10.2022 відділом митного оформлення №1 митного поста «Черкаси» Черкаської митниці за митною декларацією №22UA40U3 в митному режимі «експорт» здійснено митне оформлення товару «масло солодковершкове» вагою 20000,00 кг, що експортувався ТОВ «Курадо» на адресу компанії «OKREGOWA SPOLDZIELNIA MLECZARSKA W LOWICZU» на виконання зовнішньоекономічного договору від 16.08.2022 №16/08/22 на підставі комерційного інвойсу від 07.10.2022 № 7 та накладної CMR від 12.10.2022 A №316174.

Перевезення вказаного товару з Черкаської митниці до Львівської митниці (митниці призначення) мало бути здійснено перевізником ФОП ОСОБА_2 , водій ОСОБА_1 , транспортним засобом д.р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 у строк до 22.10.2022.

Постановою начальника Черкаської митниці Меншикова Д.О. по справі про порушення митних правил №0058/90200/22 від 08.02.2023 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 470 Митного Кодексу України, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн на користь Держави.

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 95, п.2 ч.2 ст.191 Митного Кодексу України за митною декларацією №22UA40U3 від 12.10.2022 більш ніж на двадцять діб перевищив строк доставки (строк транзитного перевезення) з Черкаської митниці до Львівської митниці товару «масло солодковершкове» вагою 20000 кг, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 470 Митного Кодексу України.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

Спірні правовідносини у даній справі регулюються положеннями Митного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 95 МК України граничний строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту становить 10 діб.

Перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу або встановленого митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту строку транзитних перевезень (доставки) товарів, крім транспортних засобів особистого користування, більш ніж на двадцять діб, а так само втрата цих товарів чи видача їх без дозволу митного органу відповідно до ч.4 ст. 470 МК України, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 37 ч. 1 ст. 4 МК України, перевізник - особа, яка переміщує товари або бере на себе зобов`язання та відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України та/або митною територією України, зокрема:

для змішаного (комбінованого) перевезення - особа, яка використовує (експлуатує) транспортний засіб, що безпосередньо приводить у рух або перевозить розміщені на ньому інші транспортні засоби як активний транспортний засіб;

для морського чи повітряного перевезення за договором чартеру (фрахтування) судна - особа, яка укладає договір і видає авіаційну вантажну накладну (Air Waybill) або коносамент (Bill of Lading) з метою безпосереднього перевезення товарів;.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 191 МК України перевізники зобов`язані у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу або встановлений митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту, доставляти товари до митного органу призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них.

Відповідно до п. 3 ч. 191 МК України, перевізники мають право замінювати уповноважену перевізником особу (водія), відповідальну за доставку товарів до митного органу призначення, попередньо повідомивши цей орган про причини такої заміни (стан здоров`я, візові питання, вимоги Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення).

З матеріалів справи вбачається, що перевезення мало бути здійснене перевізником ФОП ОСОБА_2 .

За доводами ОСОБА_1 (водія), після того як він отримав вантаж, перевізник провів заміну водія, посилаючись на неготовність документів ОСОБА_1 для перетину кордону. Він наполягав на тому, що офіційну передачу вантажу не будуть проводити, оскільки це буде не дуже короткий час.

В подальшому ОСОБА_2 не виходив на зв`язок, його довірена особа ОСОБА_3 також. Після чого, ОСОБА_1 повідомив правоохоронні органи про вказану подію та фірму відправника товару «Курадо».

Суд першої інстанції правильно зазначив, що оскільки за документами перевізником зазначено ФОП « ОСОБА_2 » в особі ОСОБА_2 , він повинен був повідомити про заміну водія Черкаську митницю, однак останнім цього зроблено не було.

Саме такі дії перевізника призвели до зриву строків доставки вантажу до Львівської митниці та до отримувача вантажу, який його взагалі не одержав.

За даним фактом ОСОБА_2 та його довірену особу Олександра розшукують правоохоронні органи, які розпочали досудові розслідування у кримінальних провадженнях № 0002522 від 26.10.22 за ч.4 ст.190 КК України та №0003431 від 27.10.22 за ч.4 ст.190 КК України.

З відповіді на запит Національної поліції України ГУНП у м. Києві вбачається, що слідчим управлінням ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000828 від 26.10.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України у якому повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Положенням ч. 1 ст. 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 531 МК України, передбачено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Приписами статті 486 МК України встановлено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із статтею 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач в порушення ч. 2 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без належного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 470 МК України.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив правильне рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року у справі №184/358/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, касаційному оскарженню не підлягає (ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України).

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко