Справа № 420/1316/24
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1316/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової адміністрації, Обласної комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та з питань видачі посвідчень окремим категоріям громадян при Одеській обласній військовій адміністрації про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової адміністрації, Обласної комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та з питань видачі посвідчень окремим категоріям громадян при Одеській обласній військовій адміністрації, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення обласної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та з питань видачі посвідчень окремим категоріям громадян при Одеській обласній військовій адміністрації, оформлене протоколом № 6/К-2023 від 31.10.2023, про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобов`язати обласну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та з питань видачі посвідчень окремим категоріям громадян при Одеській обласній військовій адміністрації, прийняти рішення про встановлення ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видати йому відповідне посвідчення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є особою з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Позивачу 30.01.1991 року видано посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році серія НОМЕР_1 . З метою отримання посвідчення нового зразка позивач звернувся до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової адміністрації. Листом від 16.11.2023 № 9457/03-02/2-23 Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової адміністрації повідомив про результати розгляду справи обласною комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та з питань видачі посвідчень окремим категоріям громадян на засіданні від 31.10.2023 року (протокол № 6/К-2023). Згідно з рішенням комісії позивачу відмовлено у встановленні статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Підставою для відмови визначено, що з представлених на розгляд комісії документів слідує, що позивач перебував у відрядженні в Макарівському районі Київської області, який відноситься до території постійного радіоекологічного контролю. Інших документів, які підтверджують факт виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження надано не було. Вказане рішення позивач вважає протиправним, безпідставним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даною позовною заявою.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказує,що з 15.12.1984 року по 14.10.1993 року він працював в Одеському автотранспортному підприємстві № 15165 (в подальшому АТП № 15065, АТП-25165, АТП-15165) на посаді водія. Згідно з наказом від 03.03.1986 р. № 347 «О командировании работников АТП» (мовою оригіналу) позивача було відряджено у Макарівський район Київської області (Чорнобиль) строком з 25.08.1986 р. по 25.09.1986 р. Також, позивача було включено до списків працівників АТП 15165, що брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 1986 по 1990 рр. Згідно з довідкою Одеського автотранспортного підприємства 151165 від 18.12.1992 року № 517 заробітна плата ОСОБА_1 за період відрядження з 25.08.по 25.09.1986 р. була виплачена в подвійному розмірі в сумі 464 руб.80 коп.

Ухвалою від 15.01.2024 року суд відкрив провадження в адміністративній справі та ухвалив розгляд справи №420/1316/24 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 13.02.2024 року.

30.01.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової адміністрації надійшов відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, зазначено, що у абзаці другому пункту 4 Порядку визначено, що посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році (категорія 2) серії А без відмітки про перереєстрацію, передбачену абзацом першим пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.1997 № 135 Про перевірку правильності видачі посвідчень Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видані до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, вважаються недійсними.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.1997 № 135 Про перевірку правильності видачі посвідчень Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1997-1998 роках здійснювалась перевірка справ учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та перереєстрація відповідних посвідчень. ОСОБА_1 таку перевірку не пройшов, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році серії НОМЕР_1 , видане ТПО Одесавтотранс 30 січня 1991 року, вважається недійсним.

Із заявою щодо заміни зазначеного посвідчення у зв`язку із його непридатністю для використання ОСОБА_1 до обласної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, звертався 29.02.2012 та 03.01.2013, а також 19.10.2023 - для заміни його на посвідчення за новим зразком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян.

На розгляд комісії ОСОБА_1 представлені наступні документи: копія витягу з наказу від 3 вересня 1986 року № 347 про відрядження робітників АТП, виданого канцелярією АТП-15165; копія довідки від 18.12.1992 № 517 про заробітну плату, виданої АТП 15165; копії розрахункових відомостей за вересень, жовтень 1986 року; копія трудової книжки; копія архівної довідки про заробітну плату за 1986 рік від 08.12.2012 № 3300-К-01-19, виданої Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради.

Відповідач зазначає, що згідно із наказом від 3 вересня 1986 року № 347 про відрядження робітників АТП-15165 водій 2 а/к ОСОБА_1 на а/м А-30 № 41-80 був відряджений у Макарівський район Київської області, в дужках зазначено Чорнобиль, строком з 25.08.1986 по 25.09.1986. Проте населені пункти Макарівського району Київської області відповідно до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи на території України, входять до території постійного радіоекологічного контролю, а м. Чорнобиль входить до Чорнобильського району Київської області та відноситься до зони відчуження. Документи, що підтверджують виконання робіт саме в зоні відчуження, зокрема табель обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), заявником не надані.

Також, відповідачем зазначено, що в довідці від 18.12.1992 № 517 про заробітну плату, виданій АТП 15165, зазначено, що заробітна плата ОСОБА_1 за період відрядження з 25.08.1986 по 25.09.1986 була виплачена в 2-х кратному розмірі у сумі 464,80 крб. Згідно із розрахунковими відомостями за вересень-жовтень 1986 року, наданих Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради, нарахована ОСОБА_1 заробітна плата за вересень склала 218,28 крб., за жовтень 544,07 крб. (з яких 215,92 крб. утримано). Оскільки наказ по підприємству про виплату заробітної плати з урахуванням коефіцієнту кратності не представлений, за відомостями виплати заробітної плати та за що саме здійснені виплати з`ясувати неможна, підтвердити достовірність даних, зазначених в довідці від 18.12.1992 № 517, неможливо. Таким чином, документів, що підтверджують факт виконання робіт з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження, ОСОБА_1 не надано, у зв`язку з чим обласною комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та з питань видачі посвідчень окремим категоріям громадян, на засіданні від 31.10.2023 (протокол № 6/К-2023) ОСОБА_1 втретє відмовлено у встановленні статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

В підготовче судове засідання, призначене на 13.02.2024 року, з`явилися позивач та його представник. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином та завчасно.

Суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 13.02.2024 року, задовольнив клопотання представника позивача про виклик свідка ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 13.02.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 20.03.2024 року.

В судове засідання, призначене на 20.03.2024 року, з`явилися позивач, його представник та свідок. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином та завчасно.

Під час розгляду справи по суті позивач та його представник позовні вимоги підтримували та просили задовольнити.

У судовому засіданні 20.03.2024 року суд з`ясував думку учасників справи щодо продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 20.03.2024 року, суд задовольнив клопотання учасників справи та на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України та перейшов до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши сторін, розглянувши подані заяви по суті справи та докази для їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 від 14.10.1980 року, з 15.12.1984 року по 14.10.1993 року працював водієм в Одеському автотранспортному підприємстві № 15065, яке з 29.04.1986 року перейменоване в Одеське автотранспортне підприємство 25165, а з 29.12.1987 року в Одеське автотранспортне підприємство 15165.

30.01.1991 року ОСОБА_1 ТПО «Одесавтотранс» видано посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році серія НОМЕР_1 . В посвідченні зазначено: «Удостоверение бессрочно и действительно на всей территории Союза ССР» (мовою оригіналу).

19.10.2023 року позивач звернувся до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової адміністрації з заявою для заміни його на посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році за новим зразком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян».

До Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової адміністрації, для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році, позивачем було надано: копія витягу з наказу від 3 вересня 1986 року № 347 про відрядження робітників АТП, виданого канцелярією АТП-15165; копія довідки від 18.12.1992 № 517 про заробітну плату, виданої АТП 15165; копії розрахункових відомостей за вересень, жовтень 1986 року; копія трудової книжки; копія архівної довідки про заробітну плату за 1986 рік від 08.12.2012 № 3300-К-01-19, виданої Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради.

Листом від 16.11.2023 року № 9457/03-02/2-23 Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової адміністрації повідомив про результати розгляду справи обласною комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та з питань видачі посвідчень окремим категоріям громадян на засіданні від 31.10.2023 року (протокол № 6/К-2023). Згідно з рішенням комісії позивачу відмовлено у встановленні статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Підставою для відмови визначено, що з представлених на розгляд комісії документів слідує, що позивач перебував у відрядженні в Макарівському районі Київської області, який відноситься до території постійного радіоекологічного контролю. Інших документів, які підтверджують факт виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження надано не було.

Вказане рішення комісії позивач вважає протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-XII).

Статтею 9 Закону № 796-XII визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до статті 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 14 Закону № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Отже, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, який підтверджено відповідними документами.

Статтею 65 Закону № 796-XII передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що 30.01.1991 року ОСОБА_1 ТПО «Одесавтотранс» видано посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році серія НОМЕР_1 . В посвідченні зазначено: «Удостоверение бессрочно и действительно на всей территории Союза ССР» (мовою оригіналу).

Відповідно п.7 Постанови Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 02.07.1990 №148 "Про заходи щодо поліпшення медичного обслуговування і соціального забезпечення осіб, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС", установлено, що особам, зазначеним у пунктах 1, 4, 5 і 6 вказаної постанови (зокрема, особам, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС), видається Посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яке є документом, що підтверджує право на встановлені пільги, та нагрудний знак.

01 квітня 1991 року постановою Верховної Ради Української PCP від 28.02.1991 №797-ХІІ 01.04.1991 був введений в дію Закон "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Статтею 14 вказаного Закону визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій.

Після проголошення незалежності України, згідно постанови Верховної Ради України від 01.07.1992 №2533-12 в Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" були внесені зміни в частині першій статті 14, яка визначає категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також постановою Верховної Ради України від 01.07.1992 №2533-12 доручено Кабінету Міністрів України до 20 липня 1992 року розробити та затвердити Положення про порядок видачі посвідчень українського зразка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 №501 затверджений Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно п.4 якого доручено Міністерству у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Раді Міністрів Республіки Крим, обласним, Київській і Севастопольській міським державним адміністраціям забезпечити у тримісячний строк видачу посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 5 цього Порядку встановлено, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видані відповідно до постанови Ради Міністрів УPCP і Укрпрофради від 2 липня 1990 р. №148 "Про заходи щодо поліпшення медичного обслуговування і соціального забезпечення осіб, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС", дійсні до 31 грудня 1992 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.92 №739 "Про продовження строку видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" дію посвідчень учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виданих відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 02.07.90 №148, продовжено до 28 лютого 1993 року замість 31 грудня 1992 року, як це передбачено пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.92 №501. Також цією постановою продовжено строк видачі посвідчень, передбачених пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.92 №501, громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до 31 грудня 1993 року.

Отже, надане до суду позивачем посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році втратило дію після 28 лютого 1993 року та вважається недійсним.

З 25.07.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян" від 11.07.2018 №551, якою затверджено "Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян" (далі - Порядок № 551).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 551 посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Положеннями пункту 4 Порядку № 551 визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. по 31 грудня 1986 р. - не менше п`яти, а в 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році (категорія 2) серії А синього кольору.

Посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році (категорія 2) серії А без відмітки про перереєстрацію, передбачену абзацом першим пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. № 135 Про перевірку правильності видачі посвідчень Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Офіційний вісник України, 1997 р., число 6, с. 68), видані до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 551 Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, вважаються недійсними.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 551 визначено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії). Посвідчення видаються, зокрема учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі, зокрема одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку.

За обставин цієї справи 19.10.2023 року позивач звернувся до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової адміністрації з заявою для заміни його на посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році за новим зразком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян».

Обласною комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та з питань видачі посвідчень окремим категоріям громадян було розглянуто справу позивача щодо видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та відмовлено у встановленні статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Підставою для відмови визначено, що з представлених на розгляд комісії документів слідує, що позивач перебував у відрядженні в Макарівському районі Київської області, який відноситься до території постійного радіоекологічного контролю. Інших документів, які підтверджують факт виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження надано не було.

Суд зауважує, що таке рішення як акт індивідуальної дії підлягає перевірці на відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем для отримання статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС було надано: копія витягу з наказу від 3 вересня 1986 року № 347 про відрядження робітників АТП, виданого канцелярією АТП-15165; копія довідки від 18.12.1992 № 517 про заробітну плату, виданої АТП 15165; копії розрахункових відомостей за вересень, жовтень 1986 року; копія трудової книжки; копія архівної довідки про заробітну плату за 1986 рік від 08.12.2012 № 3300-К-01-19, виданої Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради.

Згідно із наказом від 03.09.1986 року № 347 про відрядження робітників АТП-15165 водій 2 а/к ОСОБА_1 на а/м А-30 № 41-80 був відряджений у Макарівського район Київської області, в дужках зазначено Чорнобиль, строком з 25.08.1986 по 25.09.1986.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України 23.07.1991 року №106 «Про перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» населені пункти Макарівського район Київської області не відносяться до зони відчуження.

Суд наголошує, що в наданих документах не відображені дні виїзду в зону відчуження, а також населені пункти зони відчуження, у яких позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та вони не містять підтверджень безпосередньої участі у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження, у тому числі проведення евакуації людей і майна з цією зони, тощо.

Так, щоб отримати статус учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС потрібно відповідати умовам, передбаченим статтями 10, 15 Закону № 796-XII та надати відповідно документи, передбачені Постановою № 551. Натомість додані позивачем документи не вказують на його статус як ліквідатора наслідків Чорнобильської АЕС.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що він в 1986 році працював на одному автопідприємстві з позивачем. Позивач працював на посаді водія та був відряджений в Чорнобильську зону.

Разом з тим, перелік документів, визначений п. 11 Порядку № 511 є вичерпним. Вказаним переліком не передбачено урахування показів свідків, оскільки відповідач уповноважений видавати відповідні посвідчення лише на підставі належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність факту участі у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Окрім того, адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) будь-які юридичні факти.

Встановлення факту щодо участі позивача у ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС, що має юридичне значення для отримання ним відповідного статусу у передбаченому законодавством порядку, розглядається в порядку окремого провадження за правилами цивільного законодавства України.

Водночас, жодних порушень відповідача при розгляді заяви позивача і прийняття рішення, з урахуванням наданих останнім документів, судом не встановлено.

Отже, суд дійшов висновку про те, що відмовляючи позивачу у встановленні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та у видачі відповідного посвідчення, відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та чинним законодавством, та не допустив порушень прав позивача.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової адміністрації (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), Обласної комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та з питань видачі посвідчень окремим категоріям громадян при Одеській обласній військовій адміністрації (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправним та скасування рішення обласної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та з питань видачі посвідчень окремим категоріям громадян при Одеській обласній військовій адміністрації, оформлене протоколом № 6/К-2023 від 31.10.2023, про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та зобов`язання обласної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та з питань видачі посвідчень окремим категоріям громадян при Одеській обласній військовій адміністрації, прийняти рішення про встановлення ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видати йому відповідне посвідчення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 29.04.2024 року.

Суддя Г. В. Лебедєва