Справа № 320/18503/23
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року № 320/18503/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Антимонопольного комітету України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗХІМ СЕРВІС», про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Акціонерне товариство «Укргазвидобування» з позовною заявою до Антимонопольного комітету України (далі АМКУ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗХІМ СЕРВІС», в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення від 08.05.2023 № 6100-р/пк-пз.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. У судовому засіданні судом вирішено перейти до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності, визначеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, отже є протиправним та таким, що порушує права позивача, тож підлягає скасуванню в силу своєї протиправності.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому наголосив, що спірне рішення є правомірним та скасуванню не підлягає, оскільки прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством про публічні закупівлі.

Представником позивача подано письмову відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач у відзиві не надає контраргументів на доводи позивача, а фактично повторює зміст оскаржуваного рішення.

Представником третьої особи подані письмові пояснення, в яких вказано, що пропозиція третьої особи була визнана такою, що відповідає кваліфікаційним критеріям у проведеній позивачем процедурі закупівлі, отже вона обґрунтовано претендувала на отримання повідомлення про намір укласти договір про закупівлю та про укладення із Замовником закупівлі такого договору, тож відміна позивачем процедури закупівлі призвела до порушення прав третьої особи, у зв`язку з чим він звернувся до відповідача зі скаргою. Враховуючи наведені обставини вважає спірне рішення відповідача законним, обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

Розглянувши подані представниками учасників справи документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивачем на веб-порталі з питань публічних закупівель Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України було опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів (UA-2023-02-21-003435-a) - 23Т-065_38420000-5 - Прилади для вимірювання витрати, рівня та тиску рідин і газів (Витратоміри) - ДК 021:2015:38420000-5: Прилади для вимірювання витрати, рівня та тиску рідин і газів (далі процедура закупівлі).

Пропозиції про участь у процедурі закупівлі подали такі учасники:

- ТОВ «НАФТОГАЗХІМ СЕРВІС» в сумі 217 000 400,40 грн з ПДВ;

- ТОВ «НОРДІК-БУД» в сумі 226 500 000,00 грн.

Розкриття тендерної пропозиції ТОВ «НАФТОГАЗХІМ СЕРВІС» відбулося 17.03.2023.

Проте рішенням Уповноваженої особи позивача, оформленим протоколом від 12.04.2023 №188 процедура відкритих торгів була відмінена, у зв`язку з неможливістю усунути порушення, що виникли через виявлені порушення вимог законодавства у сфері публічних закупівель.

Підставою для прийняття вказаного рішення стала службова записка начальника департаменту МТЗ №30.2/3083-С від 12.04.2023 щодо необхідності відміни процедури відкритих торгів № UA-2023-02-21-003435-a, проведених у порядку, визначеному Особливостями щодо закупівлі, у зв`язку з порушенням порядку формування технічних вимог до предмету закупівлі, а саме: технічні вимоги до предмету закупівлі сформовані без попередньої розробки проектно-кошторисної документації на технічне переоснащення вузлів обліку газу відповідно до вимог законодавства та внутрішніх розпорядчих документів (далі ПКД, розробка ПКД входить як послуга до переліку послуг закупівлі). Однак, саме ПКД є визначальним документом для формування технічних вимог до товарів та послуг/робіт, а також їх кількості. Не проведена експертиза та погодження проектних рішень по технічному переоснащенню вузлів обліку природного газу (Технічних Умов на реконструкцію), наданих ТОВ «Оператор ГТС України», які використані при формуванні технічних вимог до предмету закупівлі. Таким чином, технічні та кількісні вимоги до обладнання, а також робіт/послуг не можна вважати обґрунтованими, оскільки формування технічних вимог здійснено без затвердженого/-их належним чином проекту/-ів технічного переоснащення вузлів обліку природного газу, тобто основного/-их документу/-ів, який/-і є підставою для формування технічних вимог до товарів, робіт/послуг. Зазначене свідчить про наявні порушення у порядку формування технічних вимог до предмету закупівлі, які неможливо усунути.

Не погоджуючись з таким рішенням позивача, третя особа подала скаргу від 21.04.2023 № 01/204 до АМКУ, в якій просила: визнати неправомірними дії позивача як Замовника щодо відміни процедури відкритих торгів по Закупівлі; зобов`язати позивача як Замовника скасувати рішення про відміну процедури відкритих торгів, вжити заходів щодо поновлення процедури закупівлі, визнати третю особу переможцем процедури закупівлі та укласти з нею відповідний договір про закупівлю.

У скарзі третя особа зазначила, що до відмови тендеру, претендувала на отримання повідомлення про намір укласти договір про закупівлю та на укладення з Замовником такого договору, тож прийняття рішення про відміну процедури відкритих торгів порушило її права. Також вказала, що оскаржуване рішення суперечить тендерній документації, звичайній практиці подібних закупівель та законодавству. При цьому вказала про формальність та необґрунтованість підходу позивача при прийнятті спірного рішення. Окрім того зазначила, що між нею та позивачем вже мало місце укладення та виконання договорів про закупівлю із подібним предметом закупівлі та аналогічними умовами тендерної документації.

Представником позивача надавалися відповідачу пояснення по суті скарги третьої особи, в яких наголошено, що прийняття відповідного рішення відповідає положенням чинного законодавства та Особливостям. Одночасно зазначено, що включена позивачем як Замовником закупівлі в технічне завдання в частині супутніх послуг до товару, що придбавається, розробку проектно-кошторисної документації, є порушенням Закону України «Про публічні закупівлі» в частині визначення предмета закупівлі. Окрім того не проведено експертизу та погодження проектних рішень по технічному переоснащенню вузлів обліку природного газу, які необхідно надати та погодити з ТОВ «Оператор ГТС України». Таким чином, технічні та кількісні вимоги до обладнання, а також робіт/послуг не можна вважати обґрунтованими, оскільки формування технічних вимог здійснено без затвердженого (них) належним чином проекту (ів) технічного переоснащення вузлів обліку природного газу, тобто основного (их) документу (ів), який (і) є підставою для формування технічних вимог до товарів, робіт/послуг. Враховуючи наведене позивач відмінив процедуру закупівель відповідно до частини другої пункту 47 Особливостей, у зв`язку з необхідністю норму закону та ТУ ТОВ «Оператор ГТС України» в частині розробки проектно-кошторисної документації й послідуючого проведення закупівлі необхідного обладнання/послуг, що визначені в ПКД, про що й було зазначено у спірному рішення (протоколі № 188 від 12.04.2023).

Також представником позивача наголошувалось, що поняття «роботи» має чітке та вичерпне визначення та перелік того, що відноситься до робіт у розумінні Закону. Порядком визначення предмету закупівлі № 708, який набрав чинності з 19.06.2020 передбачено, що при визначенні предмету закупівель робіт Замовник керується пунктом 27 статті 1 Закону. Тобто на час проведення процедур закупівель, про які згадувала третя особа у скарзі, не було чіткого розуміння, що ПКД відноситься до робіт чи супутніх послуг в складі товару, які окремо закуповуються. Крім того, в період зазначених закупівель Замовник не підпадав під дію Закону «Про публічні закупівлі» та керувався внутрішніми нормативними документами при проведенні закупівель.

За результатами розгляду скарги третьої особи, відповідач прийняв спірне рішення від 08.05.2023 № 6100-р/пк-пз, яким зобов`язав позивача скасувати рішення про відміну процедури закупівлі - Прилади для вимірювання витрати, рівня та тиску рідин і газів (Витратоміри) оголошення про проведення якої оприлюднено на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2023-02-21-003435-a.

Вважаючи рішення АМКУ від 08.05.2023 № 6100-р/пк-пз протиправним, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України від 25.12.2015 № 922-VIII «Про публічні закупівлі» (далі Закон №922-VIII).

Відповідно до пунктів 21, 22, 27, 34 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII:

послуги - будь-який предмет закупівлі, крім товарів і робіт, зокрема транспортні послуги, освоєння технологій, наукові дослідження, науково-дослідні або дослідно-конструкторські розробки, медичне та побутове обслуговування, найм (оренда), лізинг, а також фінансові та консультаційні послуги, поточний ремонт, поточний ремонт з розробленням проектної документації;

предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом, із застосуванням Єдиного закупівельного словника, затвердженого у встановленому законодавством порядку;

роботи - розроблення проектної документації на об`єкти будівництва, науково-проектної документації на реставрацію пам`яток архітектури та містобудування, будівництво нових, розширення, реконструкція, капітальний ремонт та реставрація існуючих об`єктів і споруд виробничого та невиробничого призначення, роботи з будівництва об`єктів з розробленням проектної документації, роботи з нормування в будівництві, геологорозвідувальні роботи, технічне переоснащення діючих підприємств та супровідні роботам послуги, у тому числі геодезичні роботи, буріння, сейсмічні дослідження, аеро- і супутникова фотозйомка та інші послуги, що включаються до кошторисної вартості робіт, якщо вартість таких послуг не перевищує вартості самих робіт;

товари - продукція, об`єкти будь-якого виду та призначення, у тому числі сировина, вироби, устаткування, технології, предмети у твердому, рідкому і газоподібному стані, а також послуги, пов`язані з постачанням таких товарів, якщо вартість таких послуг не перевищує вартості самих товарів.

За приписами частини першої статті 10 Закону № 922-VIII замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює в електронній системі закупівель у порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 922-VIII закупівлі можуть здійснюватися шляхом застосування однієї з таких конкурентних процедур: відкриті торги; торги з обмеженою участю; конкурентний діалог.

Порядок та умови здійснення публічних закупівель (далі - закупівлі) товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі» (далі - замовники), із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування встановлюють Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (далі - Особливості).

Відповідно до пункту 3 Особливостей, замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону, проводять закупівлі відповідно до Закону з урахуванням цих особливостей.

Згідно з пунктом 15 Особливостей предмет закупівлі визначається замовником відповідно до вимог Закону та Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Мінекономіки від 15.04.2020 № 708 (далі Порядок № 708).

За приписами пунктів 2, 3 розділу І Порядку № 708, предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 21 і 34 частини першої статті 1 Закону та за показником четвертої цифри Єдиного закупівельного словника.

Визначення предмета закупівлі робіт здійснюється замовником згідно з пунктом 27 частини першої статті 1 Закону за об`єктами будівництва та з урахуванням положень кошторисних норм України «Настанова з визначення вартості будівництва», затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 № 281, а також галузевих будівельних норм ГБН Г.1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та перелік робіт», затверджених наказом Державної служби автомобільних доріг України від 23.08.2011 № 301.

3 аналізу наведених норм вбачається, що предметом закупівлі можуть бути товари, роботи або послуги, при цьому, законодавець розрізняє поняття «товари», «послуги» та «роботи», а також визначає, що якщо предметом закупівлі є «товар», то до його складу можуть входити «послуги», пов`язані з постачанням таких товарів, якщо вартість таких послуг не перевищує вартості самих товарів. В той же час «роботи» до предмету закупівлі «товару» входити не можуть.

Разом з тим, у Тендерній документації за процедурою закупівлі, в розділі «Загальні вимоги до супутніх послуг, які повинен виконати Постачальник» зазначено, що після поставки обладнання Постачальнику необхідно виконати наступні послуги на кожному ПВВГ, зокрема: «Постачальник повинен надати проектне рішення по технічному переоснащенню вузла обліку природного газу для монтажу обладнання, яке постачається та наявного у Замовника на об?єкті Замовника, згідно вимог діючих нормативно-правових актів, Кодексу ГТС, Технічних Умов на реконструкцію, виданих ТОВ «Оператор ГТС України». Проектна документація, що надається, повинна бути погоджена із Замовником і ТОВ «Оператор ГТС України» та проведена її експертиза підприємством системи технічного регулювання, що належать до сфери управління Мінекономрозвитку України (ДП «Укрметртестстандарт», ДП «Xaрківстандартметрологія», ДП «Івано-Франківськстандартметрологія», тощо) відповідно до РМУ 039-2015 та органами Держпраці відповідно до ДСТУ 8907:2019».

Тобто, розробка проектно-кошторисної документації у розумінні положень Закону №922-VIII є роботами. При цьому, їх включено позивачем до супутніх послуг, пов`язаних з постачанням товару за процедурою закупівлі, що суперечить вимогам Закону № 922-VIII та Особливостей в частині визначення предмета закупівлі (щодо об`єднання в предметі закупівлі «товару» разом з «роботами»).

Згідно зі статтею 32 Закону № 922-VIII замовник відміняє тендер у разі: 1) відсутності подальшої потреби в закупівлі товарів, робіт чи послуг; 2) неможливості усунення порушень, що виникли через виявлені порушення законодавства у сфері публічних закупівель, з описом таких порушень, які неможливо усунути.

У разі відміни тендеру замовником або визнання тендеру таким, що не відбувся, замовник протягом одного робочого дня з дня прийняття відповідного рішення зазначає в електронній системі закупівель підстави прийняття рішення.

Таки чином, відміна торгів є правом замовника закупівлі, яке він може реалізувати на будь-якій стадії процедури закупівлі до укладення договору про закупівлю.

При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 43 Закону № 922-VIII договір про закупівлю є нікчемним у разі, якщо назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником не відповідає товарам, роботам чи послугам, що фактично закуплені замовником.

За приписами пункту 47 Особливостей замовник відміняє відкриті торги у разі: 1) відсутності подальшої потреби в закупівлі товарів, робіт чи послуг; 2) неможливості усунення порушень, що виникли через виявлені порушення вимог законодавства у сфері публічних закупівель, з описом таких порушень; 3) скорочення обсягу видатків на здійснення закупівлі товарів, робіт чи послуг; 4) коли здійснення закупівлі стало неможливим внаслідок дії обставин непереборної сили.

У разі відміни відкритих торгів замовник протягом одного робочого дня з дати прийняття відповідного рішення зазначає в електронній системі закупівель підстави прийняття такого рішення.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем оголошувалась процедура закупівлі, в якій приймала участь третя особа. Проте, у зв`язку з неможливістю усунути порушення, що виникли через виявлені порушення вимог законодавства у сфері публічних закупівель (щодо об`єднання в предметі закупівлі «товару» разом з «роботами»), процедура закупівлі була відмінена позивачем як її замовником.

Вказані порушення, виявлені позивачем, у спірному рішенні відповідачем не спростовані.

Пункт 17 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII визначає Антимонопольний комітет України органом оскарження.

Згідно з пунктом 30 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII суб`єкт оскарження в органі оскарження (далі - суб`єкт оскарження) - фізична чи юридична особа, яка звернулася до органу оскарження з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, що суперечать законодавству у сфері публічних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси такої особи.

Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону № 922-VIII Рахункова палата, Антимонопольний комітет України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України.

Органи, уповноважені здійснювати контроль у сфері закупівель, не мають права втручатися в проведення закупівель.

Згідно зі статтею 18 Закону № 922-VIII Антимонопольний комітет України як орган оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав і законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, утворює Комісію (комісії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та здійснює інші повноваження, визначені цим Законом та Законом України «Про Антимонопольний комітет України». Рішення Комісії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель ухвалюються від імені Антимонопольного комітету України.

Повноваження, порядок утворення та функціонування Комісії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель встановлюються відповідно до цього Закону та Закону України «Про Антимонопольний комітет України».

Рішення за результатами розгляду скарг приймаються на засіданні Комісії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель.

Орган оскарження розглядає скаргу та приймає рішення на підставі інформації, розміщеної в електронній системі закупівель станом на момент подання скарги, та інформації, одержаної за скаргою.

За результатами розгляду скарги орган оскарження має право прийняти рішення:

1) про встановлення або відсутність порушень процедури закупівлі (у тому числі порушення порядку оприлюднення або неоприлюднення інформації про процедури закупівлі, передбаченої цим Законом);

2) про заходи, що повинні вживатися для їх усунення, зокрема зобов`язати замовника повністю або частково скасувати свої рішення, надати необхідні документи, роз`яснення, усунути будь-які дискримінаційні умови (у тому числі ті, що зазначені в технічній специфікації, яка є складовою частиною тендерної документації), привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства або за неможливості виправити допущені порушення відмінити процедуру закупівлі.

Орган оскарження за результатами розгляду скарги приймає обґрунтоване рішення, в якому зазначаються: 1) висновок органу оскарження про наявність або відсутність порушення процедури закупівлі; 2) висновок органу оскарження про задоволення скарги повністю чи частково або про відмову в її задоволенні; 3) підстави та обґрунтування прийняття рішення; 4) у разі якщо скаргу задоволено повністю або частково - зобов`язання усунення замовником порушення процедури закупівлі та/або відновлення процедури закупівлі з моменту попереднього законного рішення чи правомірної дії замовника.

Рішення органу оскарження містить таку інформацію: 1) найменування органу оскарження; 2) короткий зміст скарги; 3) мотивувальну частину рішення; 4) резолютивну частину рішення; 5) строк оскарження рішення.

Протягом одного робочого дня після прийняття рішення за результатами розгляду скарги орган оскарження в електронній системі закупівель надає інформацію про резолютивну частину рішення та протягом трьох робочих днів з дня його прийняття розміщує рішення в електронній системі закупівель. Рішення за результатами розгляду скарги відразу після розміщення в електронній системі закупівель автоматично оприлюднюється в електронній системі закупівель і надсилається суб`єкту оскарження та замовнику.

Рішення органу оскарження набирають чинності з дня їх прийняття та є обов`язковими для виконання замовниками, особами, яких вони стосуються.

Якщо рішення органу оскарження, прийняте за результатами розгляду органу оскарження, не було оскаржене до суду, таке рішення має бути виконано не пізніше 30 днів з дня його прийняття органом оскарження.

Рішення органу оскарження може бути оскаржене суб`єктом оскарження, замовником до окружного адміністративного суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом 30 днів з дня його оприлюднення в електронній системі закупівель.

Право на оскарження не обмежує права суб`єкта оскарження на звернення до суду без попереднього звернення до органу оскарження.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 26.11.1993 № 3659-XII «Про Антимонопольний комітет України» (далі Закон № 3659-XII) Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Згідно зі статтею 3, 6, 14 Закону № 3659-XII основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині:

1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій;

3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції;

4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції;

5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель;

6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Антимонопольний комітет України утворюється у складі Голови та восьми державних уповноважених.

Постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України має такі повноваження, окрім іншого: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, попередні висновки стосовно узгоджених дій, концентрації.

Таким чином, у взаємозв`язку з вищенаведеним в сукупності, рішення відповідача має бути обґрунтованим, мотивованим та містити висновок про наявність або відсутність порушення процедури закупівлі.

При цьому, відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведені норми основного закону означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

У свою чергу, «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. «У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. «У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з наведених норми основного закону, у зв`язку з положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд, здійснюючи судовий розгляд справи, перевіряє оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність вищенаведеним закріпленим процесуальним законом критеріям.

При цьому, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 01.07.2003 у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) (заява № 37801/97, пункт 36), вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: взяти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

Разом з тим, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Окрім того, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкта владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Натомість судом встановлено, що спірне рішення відповідача фактично містить лише виклад аргументів (мотивів) скарги третьої особи та контраргументів (мотивів) позивача, без наступного їх співставлення, аналізу та наведення обґрунтування щодо прийняття/неприйняття наведених ними доводів та доказів на підтвердження відповідних обставин, тож рішення відповідача не відповідає критеріям правомірності.

Більше того, відповідачем не з`ясовувалось питання наявності у позивача можливості усунути виявлені порушення, що стали підставою для відміни процедури закупівлі.

Також спірне рішення відповідача не відповідає критеріям, закріпленим у статті 18 Закону № 922-VIII.

Фактично рішення сформовано та обґрунтовано витягами (формулюваннями) з доводів скаржника (третьої особи), без з`ясування дійсних обставин у спірних правовідносинах.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Всупереч наведених вимог процесуального закону, відповідач належними та допустимими доказами не довів правовірності прийнятого ним спірного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірне рішення прийнято відповідачем всупереч критерії правомірності, у зв`язку з чим, суд вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню силу своєї протиправності.

У підсумку, з урахування вищезазначеного в сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у сумі 2684 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

У взаємозв`язку з вищенаведеним та керуючись статтями 6, 7, 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства «Укргазвидобування» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 08 травня 2023 № 6100-р/пк-пз.

3. Стягнути на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (; вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053) сплачений судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Антимонопольного комітету України (, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.