Справа № 160/4331/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2024 рокуСправа №160/4331/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
15.02.2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просив:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , пенсію на пільгових умовах у тому розмірі, що була призначена мені з 29.03.2022 року у загальній сумі не менше ніж 6 572грн. 43коп. довічно та з урахуванням цієї обставини сплатити різницю між виплаченою пенсією та тією сумою, що належить позивачу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.01.2018 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Після усунення недоліків документів, які стали підставою для відмови, 15.02.2022 року позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 29.03.2022 року, розмір якої становив 6 572грн. 43коп. Не погодившись із періодом з якого призначена пенсія, позивач звернувся до суду із позовом про зобов`язання призначити пенсію з 16.01.2018 року. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду було задоволено вимоги позивача та зобов`язано призначити пенсію на пільгових умовах з 16.01.2018 року та виплатити заборгованість, як різницю між фактично виплаченою пенсією та пенсією, яка підлягає виплаті з 16.01.2018 року. 25.10.2023 року відповідач прийняв рішення, яким зменшено розмір пенсії до 4 487грн. 13коп. Вбачаючи в таких діях відповідача протиправність, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з 07.03.2024 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувані матеріали пенсійної справи.
22.03.2024 року ( дата формування в системі Електронний суд 21.03.2024 рік) до суду надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування, представник відповідача посилався на те, що Постановою Третього апеляційного адміністративного суду рішення Комісії при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області № 3 від 15.02.2022 року в частині дати призначення ОСОБА_1 пенсії за віком визнано неправомірним, скасовано та зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 16.01.2018 року та виплатити ОСОБА_1 заборгованість, як різниці між фактично виплаченою пенсією та пенсією, яка підлягає виплаті з 16.01.2018 року. В результаті виконання рішення суду розмір пенсії позивача зменшився, про що його повідомлено листом від 15.11.2023 року № 0400-010302-8/182496, з огляду на те, що при розрахунку пенсії було застосовано середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2016- 2017 роки (абз. 2 п. 4 4 розділу XV Закону № 1058-IV) в розмірі 3764грн. 40коп, що підтверджується довідкою про заробітну плату, наявною в матеріалах пенсійної справи. Отже, з 16.01.2018 розмір пенсії Позивача було зменшено до 3258грн.78коп. З 01.03.2023 року позивачу було проведено перерахунок пенсії (індивідуальний (масовий), індексація заробітку) та розмір пенсії з 01.03.2023 року склав 5243грн. 88коп., а з 01.03.2024 року 5661грн. 30коп. Відповідач, посилався на те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки фактично позивач хоче до призначеної пенсії з 16.01.2018 року застосувати показник середньомісячного заробітку для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019-2021 роки, що є порушенням Закону № 1058-IV.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 16.01.2018 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.
04.02.2018 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на різницю прізвища, ім`я, по батькові позивача в архівних довідках та паспорті позивача.
15.02.2022 року Комісією при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області було прийнято рішення за № 3, згідно якого позивачу було підтверджено періоди роботи з 01.08.1983 року по 31.05.2001 року для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 для призначення пенсії та з 29.03.2022 року було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Не погодившись із рішенням Комісії від 15.02.2022 року, позивач звернувся до суду та остаточно постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.08.2023 року його вимоги задоволені частково, рішення Комісії при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області № 3 від 15.02.2022 року в частині дати призначення ОСОБА_1 пенсії за віком визнано неправомірним, скасовано та зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з 16.01.2018 року та виплатити заборгованість, як різниці між фактично виплаченою пенсією та пенсією, яка підлягає виплаті з 16.01.2018 року.
З 16.01.2018 року розмір пенсії позивача було зменшено до 3258грн. 78коп,, з 01.03.2023 року позивачу проведено перерахунок пенсії (індивідуальний (масовий). Індексація заробітку) та розмір пенсії склав 5243грн. 88коп., а 01.03.2024 року розмір пенсії склав 5661грн. 30коп.
Отже, спір між сторонами виник з підстав неправомірності дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Далі Закон № 1788-ХІІ) видами державних пенсій є трудові пенсії: 1) за віком; 2) по інвалідності; 3) в разі втрати годувальника; 4) за вислугу років.
Відповідно до положень ст. 51 Закону № 1788-ХІІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
З матеріалів пенсійної справи вбачається, що позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) та відповідно до п. б ст. 13 Закону № 1788-ХІІ .
Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закон № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:
Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Разом з тим, відповідачем не враховано, що відповідно до п. 4 Прикінцевих положень закону №1058-IV, а саме у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Отже, здійснивши перерахунок пенсії позивачу на підставі постанови суду, відповідач не мав права зменшувати розмір пенсії позивача, оскільки це прямо заборонено законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1211грн. 20коп. з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню на користь позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку із перебуванням головуючого судді у період з 24.04.2024 по 26.04.2024 року у відпустці, текст рішення суду складений першого робочого дня 29.04.2024.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , пенсію на пільгових умовах у тому розмірі, що була призначена з 29.03.2022 року у загальній сумі не менше ніж 6 572грн. 43коп. довічно та з урахуванням цієї обставини сплатити різницю між виплаченою пенсією та тією сумою, що належить позивачу.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець