Справа № 340/2018/24
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року справа № 340/2018/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (далі Управління), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі Управління 2) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду зі заявою до Управління 2 про визнання протиправним і скасування рішення від 24 січня 2024 року, яким відмовлено у переведенні з виплати пенсії за віком на пенсію державного службовця.

Також просив суд зобов`язати Управління призначити пенсію (а.с.49-54).

Пояснив, що досяг 62 років, а вислуга на посаді державного службовця станом на 01 травня 2016 років склала більше 20 років.

Управління 2 заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.61-63).

Пояснило, що відмовило у переведенні на виплату пенсії державного службовця, так як стаж роботи на таких посадах не досяг 20 років.

Водночас звертає увагу, що ОСОБА_1 не надав довідки про заробітну плату, з якої обчислюють пенсію державного службовця, за місяць, в котрому звернувся зі заявою про переведення на інший вид пенсії.

Управління також заперечило стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.71-74).

Пояснило, що не розглядало заяву про переведення на інший вид пенсії, однак погоджується з рішенням Управління 2.

11 квітня 2024 суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.55-56).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає на території Кіровоградської області (а.с.35-39).

62 роки виповнилось 09 жовтня 2023 року.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні і отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон).

19 січня 2024 року звернувся зі заявою до Управління про переведення на виплату пенсії державного службовця на підставі Закону України «Про державну службу» (далі Закон 2) (а.с.30-31).

Заяву передано на розгляд Управління 2.

24 січня 2024 року Управління 2 прийняло рішення, яким відмовило у переведенні на інший вид пенсії (а.с.30-31).

Підстава стаж роботи на посадах державної служби не досяг 20 років (08 років 04 місяці 19 днів).

До стажу державної служби зараховано такі періоди праці: 31 серпня 1992 року 23 червня 1999 року; 01 червня 2013 року 26 грудня 2014 року (а.с.30-31).

Разом зі заявою про переведення на інший вид пенсії подано довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за січень 2024 року (місяць звернення про переведення на пенсію державного службовця) (а.с.33).

Позов подано до суду 02 квітня 2024 року (а.с.42).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами частини 1 статті 10 Закону передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Отже, право вибору виду пенсії належить людині.

ОСОБА_1 просить перевести з виплати пенсії за віком на пенсію державного службовця (за вислугу років), право на яку визначено Законом 2.

Приписами пункту 12 Прикінцевих і перехідних положень Закону 2 встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Закон 2 набрав чинності 01 травня 2016 року.

Отже, суд має обчислити стаж державної служби станом на цю дату.

До 01 травня 2016 року позивач працював слідчим в органах прокуратури і на різних посадах (інспектор, провідний інспектор, державний інспектор, головний державний інспектор, начальник відділу, начальник служби) в митній службі (а.с.12-28).

Слідчим прокуратури працював з 06 серпня 1990 року по 26 серпня 1992 року (а.с.13-14).

У митній службі на різних посадах безперервно працював з 31 серпня 1992 року по 01 травня 2016 року (а.с.32).

Присягу державного службовця склав 13 червня 1995 року (а.с.14 (на звороті)).

Приписами частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 1993 року (далі Закон 3) визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

ОСОБА_1 подав заяву про переведення на пенсію державного службовця по досягненню 62 років.

Постановою Уряду України від 03 травня 1994 року №283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (далі Порядок), який діяв до 01 травня 2016 року.

Приписами пункту 2 Порядку встановлено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Таким чином період праці слідчим органів прокуратури зараховують до стажу державної служби (з 06 серпня 1990 року по 26 серпня 1992 року).

Управління 2 стаж роботи у митній службі з 31 серпня 1992 року по 01 травня 2016 року частково зарахувало до стажу державної служби (31 серпня 1992 року 23 червня 1999 року і 01 червня 2013 року 26 грудня 2014 року).

Підстава 24 червня 1999 року і 27 грудня 2014 року присвоєно чергове персональне і спеціальне звання «радника митної служби» та «радника податкової і митної служби» (а.с.15 (на звороті), 26).

Приписами частини 1 статті 569 Митного кодексу України (в редакції, яка діє з 11 серпня 2013 року) встановлено, що працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

ОСОБА_1 у період до 01 травня 2016 року обіймав різні посади у територіальних підрозділах центральних органів виконавчої влади (Митної служби України, Державної фіскальної служби України, Міністерства доходів і зборів України), тому набув статусу державного службовця відповідно до приписів частини 2 статті 25 Закону 3.

Доказом чого є складання присяги державного службовця у 1995 році, відомості про що містяться у трудовій книжці.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що станом на 01 травня 2016 року стаж державної служби склав більше 25 років, а зі заявою про переведення на пенсію державного службовця позивач звернувся по досягненню 62 років.

Тому Управління 2 безпідставно відмовило у задоволенні заяви про переведення на інший вид пенсії.

Захист порушеного права полягає у визнанні протиправним і скасуванні рішення про відмову у переведенні на інший вид пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву про переведення на інший вид пенсії, врахувавши правові висновки суду.

Постає запитання: кого суд може зобов`язати повторно розглянути заяву?

Приписами пункту 4.2 Порядку подання і оформлення документів для визначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок 2), який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Порядком 2 не визначено, що після скасування судом рішення про відмову в задоволенні заяви і зобов`язанні повторно її розглянути мають повторно застосовувати приписи пункту 4.2 цього ж нормативно-правового акту.

Таке і неможливе, бо суд має визначити у рішенні кого зобов`язувати вчиняти дії.

Тому повторно розглянути заяву має той орган, який встановлено на підставі приписів пункту 4.2 Порядку 2.

Ним є Управління 2.

Таким чином позов належить задовільнити частково.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн (а.с.41).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 24 січня 2024 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про переведення на виплату пенсії державного службовця на підставі заяви від 19 січня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення на виплату пенсії державного службовця від 19 січня 2024 року, врахувавши правові висновки суду.

Відмовити у задоволені позову в іншій частині вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ