Справа № 283/424/22
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 283/424/22

25 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, а саме-серії ВМ №00002626 від 10.12.2021; серії ВМ №00008178 від 14.01.2022; серії ВМ №00008123 від 14.01.2022; серії ВМ №00008260 від 17.01.2022; серії ВМ №00008264 від 17.01.2022; серії ВМ №00008313 від 17.01.2022; серії ВМ №00008271 від 17.01.2022; серії ВМ №00008312 від 17.01.2022; серії ВМ №00008380 від 18.01.2022; серії ВМ №00008357 від 18.01.2022; серії ВМ №00008404 від 18.01.2022; серії ВМ №00008406 від 18.01.2022; серії ВМ №00008616 від 20.01.2022; серії ВМ №00008624 від 20.01.2022; серії ВМ №00008649 від 20.01.2022; серії ВМ №00008681 від 20.01.2022; серії ВМ №00008736 від 21.01.2022; серії ВМ №00008823 від 24.01.2022; серії ВМ №00008903 від 25.01.2022; серії ВМ №00008914 від 25.01.2022; серії ВМ №00009184 від 27.01.2022; серії ВМ №00009101 від 26.01.2022; серії ВМ №00009183 від 27.01.2022; серії ВМ №00008958 від 25.01.2022; серії ВМ №00008922 від 25.01.2022; серії ВМ №00008967 від 25.01.2022; серії ВМ №00008969 від 25.01.2022; серії ВМ №00009019 від 25.01.2022; серії ВМ №00009068 від 26.01.2022; серії ВМ №00009228 від 28.01.2022; серії ВМ №00009230 від 28.01.2022; серії ВМ №00009240 від 28.01.2022; серії ВМ №00009247 від 28.01.2022; серії ВМ №00009250 від 28.01.2022; серії ВМ №00009306 від 28.01.2022; серії ВМ №00009327 від 28.01.2022; серії ВМ №00009399 від 31.01.2022; серії ВМ №00009415 від 31.01.2022; серії ВМ №00009419від 31.01.2022; серії ВМ №00009476 від 01.02.2022; серії ВМ №00009493 від 01.02.2022; серії ВМ №00009495 від 01.02.2022; серії ВМ №00009496 від 01.02.2022; серії ВМ №00009498 від 01.02.2022; серії ВМ №00009503 від 01.02.2022; серії ВМ №00009519 від 01.02.2022; серії ВМ №00009524 від 01.02.2022; серії ВМ №00009674 від 09.02.2022, винесені посадовими особами Укртрансбезпеки щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП; справи про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2022 року позов задоволено частково:

-постанови серії ВМ №00002626 від 10.12.2021; серії ВМ №00008178 від 14.01.2022; серії ВМ №00008123 від 14.01.2022; серії ВМ №00008260 від 17.01.2022; серії ВМ №00008264 від 17.01.2022; серії ВМ №00008313 від 17.01.2022; серії ВМ №00008271 від 17.01.2022; серії ВМ №00008312 від 17.01.2022; серії ВМ №00008380 від 18.01.2022; серії ВМ №00008357 від 18.01.2022; серії ВМ №00008404 від 18.01.2022; серії ВМ №00008406 від 18.01.2022; серії ВМ №00008616 від 20.01.2022; серії ВМ №00008624 від 20.01.2022; серії ВМ №00008649 від 20.01.2022; серії ВМ №00008681 від 20.01.2022; серії ВМ №00008736 від 21.01.2022; серії ВМ №00008823 від 24.01.2022; серії ВМ №00008903 від 25.01.2022; серії ВМ №00008914 від 25.01.2022; серії ВМ №00009184 від 27.01.2022; серії ВМ №00009101 від 26.01.2022; серії ВМ №00009183 від 27.01.2022; серії ВМ №00008958 від 25.01.2022; серії ВМ №00008922 від 25.01.2022; серії ВМ №00008967 від 25.01.2022; серії ВМ №00008969 від 25.01.2022; серії ВМ №00009019 від 25.01.2022; серії ВМ №00009068 від 26.01.2022; серії ВМ №00009228 від 28.01.2022; серії ВМ №00009230 від 28.01.2022; серії ВМ №00009240 від 28.01.2022; серії ВМ №00009247 від 28.01.2022; серії ВМ №00009250 від 28.01.2022; серії ВМ №00009306 від 28.01.2022; серії ВМ №00009327 від 28.01.2022; серії ВМ №00009399 від 31.01.2022; серії ВМ №00009415 від 31.01.2022; серії ВМ №00009419від 31.01.2022; серії ВМ №00009476 від 01.02.2022; серії ВМ №00009493 від 01.02.2022; серії ВМ №00009495 від 01.02.2022; серії ВМ №00009496 від 01.02.2022; серії ВМ №00009498 від 01.02.2022; серії ВМ №00009503 від 01.02.2022; серії ВМ №00009519 від 01.02.2022; серії ВМ №00009524 від 01.02.2022; серії ВМ №00009674 від 09.02.2022, скасовано.

Справу про адміністративні правопорушення з постановами серії ВМ №00002626 від 10.12.2021; серії ВМ №00008178 від 14.01.2022; серії ВМ №00008123 від 14.01.2022; серії ВМ №00008260 від 17.01.2022; серії ВМ №00008264 від 17.01.2022; серії ВМ №00008313 від 17.01.2022; серії ВМ №00008271 від 17.01.2022; серії ВМ №00008312 від 17.01.2022; серії ВМ №00008380 від 18.01.2022; серії ВМ №00008357 від 18.01.2022; серії ВМ №00008404 від 18.01.2022; серії ВМ №00008406 від 18.01.2022; серії ВМ №00008616 від 20.01.2022; серії ВМ №00008624 від 20.01.2022; серії ВМ №00008649 від 20.01.2022; серії ВМ №00008681 від 20.01.2022; серії ВМ №00008736 від 21.01.2022; серії ВМ №00008823 від 24.01.2022; серії ВМ №00008903 від 25.01.2022; серії ВМ №00008914 від 25.01.2022; серії ВМ №00009184 від 27.01.2022; серії ВМ №00009101 від 26.01.2022; серії ВМ №00009183 від 27.01.2022; серії ВМ №00008958 від 25.01.2022; серії ВМ №00008922 від 25.01.2022; серії ВМ №00008967 від 25.01.2022; серії ВМ №00008969 від 25.01.2022; серії ВМ №00009019 від 25.01.2022; серії ВМ №00009068 від 26.01.2022; серії ВМ №00009228 від 28.01.2022; серії ВМ №00009230 від 28.01.2022; серії ВМ №00009240 від 28.01.2022; серії ВМ №00009247 від 28.01.2022; серії ВМ №00009250 від 28.01.2022; серії ВМ №00009306 від 28.01.2022; серії ВМ №00009327 від 28.01.2022; серії ВМ №00009399 від 31.01.2022; серії ВМ №00009415 від 31.01.2022; серії ВМ №00009419 від 31.01.2022; серії ВМ №00009476 від 01.02.2022; серії ВМ №00009493 від 01.02.2022; серії ВМ №00009495 від 01.02.2022; серії ВМ №00009496 від 01.02.2022; серії ВМ №00009498 від 01.02.2022; серії ВМ №00009503 від 01.02.2022; серії ВМ №00009519 від 01.02.2022; серії ВМ №00009524 від 01.02.2022; серії ВМ №00009674 від 09.02.2022, складені посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, направлено до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на новий розгляд.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року, апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а апеляційну скаргу відповідача задоволено: рішення Малинського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2022 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Позивач двічі звертався до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на вказане судове рішення, однак ухвалою Верховного Суду від 05.04.2023 касаційну скаргу повернуто останньому, а ухвалою від 12.06.2023-відмовлено у відкритті касаційного провадження.

20.04.2023 до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2023 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2023, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 26.10.2023, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за нововиявленими обставинами, відмовлено.

Крім того, постанова від 23.02.2023 оскаржувалася представником позивача. Касаційна скарга повернута останньому 25.05.2023.

Також апеляційна скарга на рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2022 року подавалася товариством з обмеженою відповідальністю "Юнігран".

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2023 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігран" залишено без задоволення, а постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 03.08.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Юнігран» на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2022 року на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2023 року у справі №283/424/22.

28.02.2024 до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови від 23.02.2023 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою від 02.04.2024 вищезазначену заяву залишено без руху; запропоновано ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку, в якій вказати підстави для поновлення строку.

05.04.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі № 283/424/22 (передана головуючому судді 15.04.2024 в зв`язку з перебуванням останньої 05.04.2024 у відпустці, а з 08.04.2024-у відрядженні).

Ухвалою від 15.04.2024 заява ОСОБА_1 про відвід у розгляді адміністративної справи № 283/424/22 колегії суддів, повернута останньому без розгляду, в зв`язку з тим, що остання подана до відкриття провадження, тоді як відповідно до ст.ст.39,40 КАС України до відкриття провадження у справі може вирішуватися лише заява про самовідвід судді, а відвід заявляється протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі.

16.04.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2024 поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і призначено розгляд заяви на 07 травня 2024 року о 10:00.

24.04.2024 до суду надійшла заява про відвід колегії суддів: головуючому судді Граб Л.С. та членам колегії Сторчаку В.Ю. і Смілянцю Е.С.

В обгрунтуванні заяви зокрема зазначено, що як видно із тексту постанови від 23.02.2023 колегія суддів формально визнала правомірним застосування до ОСОБА_1 адміністративних штрафів на підставі 48-ми постанов Укртрансбезпеки на суму 2 074 000 грн (з урахуванням примусового стягнення в подвійному розмірі згідно ст. 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також - КУпАП). Водночас, 48 постанов, що оскаржувалися у вказаній справі, це незначна та «складова» частина із 1630 постанов, які були винесені Укртрансбезпекою за один і той же період, з однакових підстав та за однакових умов, про що було «акцентовано» в позові та апеляційній скарзі. Отже, фактично колегією суддів у справі №283/424/22 було визнано правомірним застосування до ОСОБА_1 адміністративних штрафів на підставі 1630 ідентичних за змістом та підставами постанов (включаючи 48 спірних) в розмірі 102 782 000 грн. (з урахуванням примусового стягнення в подвійному розмірі згідно ст. 300-2 КУпАП).

Заявник як на підставу для відводу вказує і на те, що колегію суддів у складі Граб Л.С., Сторчак В.Ю. та Смілянець Е.С. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови від 23.02.2023 за нововиявленими обставинами (ухвала від 31.05.2023) та в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Юнігран» на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2022 року у справі №283/424/22.

В заяві зазначено, що 08 серпня 2023 року ОСОБА_1 подано скаргу до Вищої ради правосуддя щодо дисциплінарного проступку суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду Граб Л.С. (головуюча), Смілянця Е.С. та Сторчака В.Ю., а 18 серпня 2023 року-до Конституційного Суду щодо перевірки на відповідність Конституції України статті 14-3 та частини другої статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі яких колегією суддів у справі №283/424/22 прийнята постанова від 23.02.2023.

Також, на думку заявника суддею Граб Л.С. безпідставно ухвалою від 02.04.2024 залишено без руху заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 23.02.2024, а обґрунтування, яке наведено у вказаній ухвалі свідчило про ознаки суддівського свавілля (в термінології Європейського суду з прав людини) та разом із іншими обставинами, які наведені нижче, викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності як судді Граб Л.С., так і колегії суддів вцілому.

Заявник вказав, що хоча колегією суддів і відкрито провадження за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови від 23.02.2023 та призначено розгляд заяви на 07.05.2024 о 10:00, однак існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності Колегії суддів, а саме:

-наявні ознаки того, що колегія суддів, розглядаючи справу №283/424/22, допустила свавільність (зловживання) та/або грубу недбалість в розумінні практики Європейського суду з прав людини;

-наразі дії колегії суддів є предметом розгляду Вищої ради правосуддя щодо притягнення їх до дисциплінарної відповідальності на підставі раніше поданої ОСОБА_1 скарги;

-до відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про нововиявлені обставини, останній звернувся із заявою про відвід як колегії суддів у цій справі, так і судді Смілянця Е.С. в іншій справі (№283/667/24).

Крім того, на переконання заявника, суддею Граб Л.А. одноособово при постановленні ухвали про залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (ухвала від 02.04.2024) допущено свавільність (зловживання) та (або) грубу недбалість в розумінні практики Європейського суду прав людини, яка полягає в очевидному викривленню фактів, очевидній невідповідності висновку суду встановленим фактам, очевидній внутрішній суперечності рішення. При цьому, суддя Граб Л.А., вирішуючи питання про прийняття заяви до розгляду фактично вже почала оцінку її доводів по суті (при чому самостійно, тобто не в складі колегії та без врахування думки інших учасників), а також без будь-яких фактичних підстав для цього.

На думку ОСОБА_1 , під час розгляду справи №283/424/22 та прийняття постанови від 23.02.2023 колегія суддів також вчинила (допустила) дії, що свідчать про свавільність (зловживання) та (або) грубу недбалість таких дій в розумінні практики Європейського суду з прав людини.

Перевіривши доводи заяви про відвід суддів, колегія суддів зазначає наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.2 та п.4 ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.3 ст.39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про судоустрій і статус суддів кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст.10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч.1 ст.14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Частина перша статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду.

Зокрема, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення ЄСПЛ по справі Веттштайн проти Швейцарії та у п.50 рішення ЄСПЛ по справі Білуха проти України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

В свою чергу, Верховним Судом в ухвалі від 01.11.2019 у справі №826/2831/18 зауважено, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЕСПЛ) існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, урахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя-ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року в справі Мироненко і Мартенко проти України, заява №4785/02 та рішення ЄСПЛ від 09 січня 2013 року в справі Олександр Волков проти України, заява №21722/11).

Таким чином, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

При цьому, прийняття суддею (судом) процесуальних дій, передбачених КАС України, під час апеляційного розгляду, є здійснення судом правосуддя і не є обставиною, що свідчить про упередженість судді.

За правилами частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, не зважаючи на об`єм заяви про відвід колегії суддів, яка складається з 19 сторінок, всі доводи заявника зводяться до незгоди з постановою суду від 23.02.2023 у даній справі, а також з ухвалою від 02.04.2024 про залишення без руху заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що наведені у заяві про відвід обставини не можуть слугувати підставами для відведення колегії суддів як такі, що викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності суддів, оскільки за правилами частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з прийнятим рішенням суду не може бути підставою для відводу.

Будь-які докази, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів у результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді даної справи, у матеріалах справи та доводах заяви про відвід відсутні.

Враховуючи необґрунтованість підстав для відводу колегії суддів: головуючого судді Граб Л.С. та членів колегії Сторчака В.Ю. і Смілянця Е.С., колегія суддів приходить до висновку, що заява про відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 31, 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати необґрунтованою заявлену ОСОБА_1 заяву про відвід колегії суддів у складі-головуючого судді Граб Л.С. та членів колегії Сторчака В.Ю. і Смілянця Е.С. від розгляду справи № 283/242/22 та відмовити у її задоволенні.

Справу № 283/242/22 передати для вирішення питання про відвід судді, що визначається у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Смілянець Е. С. Сторчак В. Ю.