Справа № 160/28930/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до суддівського стажу, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі та 3-х років професійної діяльності, що передувала призначенню на посаду судді;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до суддівського стажу, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання за денною формою в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1995 по 29.06.2000 та з 01.09.2002 по 01.07.2003, що становить всього 2 роки 10 місяців 1 день; а також період роботи тривалістю у три роки на посадах: з 01.08.2000 по 31.05.2002 стажиста судді Староміського районного суду м. Вінниці, з 03.06.2002 по 27.08.2002 - помічника судді цього ж суду; з 30.07.2003 по 18.01.2004 консультанта Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з 19.01.2004 по 08.11.2004 помічника судді цього ж суду;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 з 01.03.2023 щомісячне грошове утримання у розмірі 58% від розміру суддівської винагороди, зазначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації у Дніпропетровській області №Б-с-114 від 28.02.2023 із виплатою різниці між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач в березні 2023 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення довічного грошового утримання судді у відставці. Відповідачем призначено довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 50% від грошового забезпечення, та не зараховано до суддівського стажу половину строку навчання у вищому навчальному закладі та 3 роки професійної діяльності, що передувала призначенню на посаду судді. Позивач звернулась до пенсійного органу з заявою про перерахунок стажу та відсоткового розміру призначеного довічного грошового утримання, проте отримала відмову, мотивовану відсутністю законодавчо визначених підстав. Вважає, що подібна відмова порушує її законні права та інтереси.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
13.12.2023 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов письмовий відзив на позов, в якому він не визнає позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Згідно пункту 3 статті 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-УІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Положення пункту 25 розділу XII Закону №1402-УІІ, яким було встановлено інший порядок розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з рішенням Конституційного Суду №2-р/2020 від 18.02.2020. Відповідач зазначає, що відповідно до ст. 137 Закону №1402 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:
- судді судів України, арбітра (судді) арбітражних суддів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;
- члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікованої комісії суддів України; - судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
Даний перелік є вичерпним.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .
Указом Президента України «Про призначення суддів» №1367/2004 від 04 листопада 2004 року ОСОБА_1 , призначено на посаду судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області строком на п`ять років.
09 листопада 2004 року начальник Територіального управління ДСА Дніпропетровській області видав наказ № 287-к (з особового складу), яким позивача зараховано до штату цього суду з 09 листопада 2004 року.
09 вересня 2010 року Верховна Рада України Постановою № 2512-УІ «Про обрання суддів», позивача обрано суддею Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області безстроково.
24 вересня 2010 року голова Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області видав наказ № 23а-к «Про зарахування ОСОБА_1 до штату суду», яким позивача зараховано до штату цього суду з 09 вересня 2010 року.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 21.02.2023 № 107/0/15-23 позивача звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку та наказом голови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області № 35 к-тр від 24.02.2023 відрахована зі штату суду 28.02.2023.

В березні 2023 позивач звернулась до Відділу обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) УПФ України в Дніпропетровській області із заявою про призначення довічного грошового утримання судді та подала необхідні документи, у тому числі розрахунок стажу судді, складений за місцем роботи та рішення Вищої ради правосуддя.

Рішенням № 09 від 21.03.2023, прийнятим органом ПФУ, ОСОБА_1 призначено довічне грошове утримання судді у розмірі 50% від заробітку, з урахуванням стажу судді 18 років 03 місці 20 днів.

Разом з тим, до стажу роботи на посаді судді для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідач не врахував половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого з 01.09.1995 по 29.06.2000, 01.09.2022 по 01.07.2003 та три роки роботи за фахом, що передували призначенню на посаду судді, а саме: роботу на посадах стажиста і помічника судді Староміського районного суду м. Вінниці з 01.08.2000 по 27.08.2002, а також на посадах консультанта та помічника судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 30.07.2003 по 08.11.2004.

19.10.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про нарахування довічного утримання судді у відставці, відповідно до вимог законодавства, подавши письмову заяву до відділу обслуговування громадян № 12, а 20.10.2023 подала електронне звернення того ж самого змісту через веб-портал електронних послуг Пенсійного Фонду України.

Листом «Про розгляд звернення» від 18.10.2023 відповідачем зазначено, що згідно наданих документів та даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, її загальний страховий стаж складає 27 років 01 місяців 29 день, в тому числі стаж роботи на посаді судді становить 18 років 03 місяці 20 днів. Положення п. 25 розділу XII Закону № 1402-VІІІ, яким було встановлено інший Порядок розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці, визнано такими, що не відповідають Конституції України, згідно з рішенням Конституційного Суду № 2-р/2020 від 18.02.2020. Розмір щомісячного довічного грошового утримання з 01.03.2023 визначено на підставі довідки ід 28.02.2023 № Б-с-114, який розрахований відповідно до статті п. 3 ст. 142 Закону №1402-VІІІ складає 56754,00 грн (113508,00 грн х 50%).

Не погодившись і з таким обчисленням розміру її стажу, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку встановленим у справі обставинам суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02 червня 2016 року визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

У відповідності до ч. 1 ст. 142 Закону № 1402-VІІІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (ч. 2 ст. 142 Закону № 1402-VІІІ).

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд зазначає, що відповідач визнає право позивача на отримання довічного грошового утримання відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 143 Закону "Про статус суддів" від 15.12.1992 №2862-ХІІ, проте позивач наполягає на необхідності застосування норм закону, який діяв на момент призначення її на посаду судді, в частині розрахунку стажу (58%), а відповідач стверджує, що до стажу роботи має зараховуватися лише час фактичного виконання позивачем обов`язків судді без врахування будь-яких інших періодів трудової діяльності позивача (50%).

З цього приводу суд зазначає наступне.

До 18.02.2020 р. в Законі №1402-VIII діяла норма пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень, відповідно до якої право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України №2-р/2020 від 18.02.2020 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII, пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень визнаний неконституційним.

Відповідно до статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Таким чином, з 18.02.2020 р. в законодавстві відсутні норми, які окремо регулюють питання суддівської винагороди та щомісячного грошового утримання судді у відставці, для суддів, які не пройшли кваліфікаційного оцінювання відповідно до вимог Закону №1402-VIII.

За таких обставин, на позивача розповсюджуються загальні правила нарахування щомісячного грошового утримання судді у відставці, передбачені статтею 142 Закону №1402-VIII.

Правила визначення розміру щомісячного грошового утримання також врегульовані статтею 142 Закону №1402-VIII - щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Отже, наведені приписи законодавства в контексті рішення Конституційного Суду не суперечать вимозі позивача щодо повного розрахунку стажу, що дає право на зарахування до суддівського стажу, та як наслідок впливає на відсотковий розмір довічного грошового утримання судді у відставці.

Вирішуючи питання щодо правильності розрахунку відповідачем стажу судді у відставці при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, суд зазначає.

Відповідно до частини 1 статті 135 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена ВРП, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" від 12.07.2018 №2509-VIII статтю 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" доповнено частиною другою, згідно з якою до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Закон не зазначає, що ця робота має обов`язково передувати призначенню на посаді судді.

При цьому абзацом 4 пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Пунктом 11 Перехідних положень Закону №2453-VI, в редакції чинній до 28.03.2015, визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювалися Законом України від 15.12.1992 №2862-ХІІ "Про статус суддів" (надалі - Закон № 2862-ХІІ).

Отже, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. При цьому при обчисленні стажу, який дає право на відставку окремо слід застосовувати положення частини першої статті 137 зазначеного Закону, положення частини другої цієї статті, як стаж, який зараховується додатково.

Тож до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж роботи судді в галузі права, який вимагався законом, як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 9901/302/19.

Крім того, згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Також, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Враховуючи викладене вище, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Це підтверджується також положеннями Закону України "Про Вищу раду правосуддя" від 21 грудня 2016 року №1798-VIII, яким були внесені зміни в Закон України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: "Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)".

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 235/7316/16-а.

Таким чином до стажу позивача, що дає право на обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати стаж роботи, який дає право на відставку при отриманні довічного грошового утримання стаж роботи у галузі права три роки за період з 01.08.2000 по 31.05.2002 та з 03.06.2002 по 27.08.2002, з 30.07.2003 по 18.01.2004, з 19.01.2004 по 08.11.2004, а також половину строку навчання в Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого в розрахунку 2 роки 10 місяців 1 день (виходячи з повної тривалості навчання з 01.09.1995 по 29.06.2000 та з 01.09.2002 по 01.07.2003).

Аналізуючи наведене правове регулювання, суд вважає, що стаж роботи на посаді судді в загальному розмірі складає 24 роки 05 місяців 25 днів, що дає право на перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 58 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію вважає за можливе зобов`язати належний орган призначення пенсії зарахувати підтверджений суддівський стаж позивача та здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 1073,60 грн, що документально підтверджується квитанцією від 03.11.2023.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1073,60 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до суддівського стажу, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі та 3-х років професійної діяльності, що передувала призначенню на посаду судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до суддівського стажу, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання за денною формою в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1995 по 29.06.2000 та з 01.09.2002 по 01.07.2003, що становить всього 2 роки 10 місяців 1 день, а також період роботи тривалістю у три роки на посадах: з 01.08.2000 по 31.05.2002 стажиста судді Староміського районного суду м. Вінниці, з 03.06.2002 по 27.08.2002 - помічника судді цього ж суду, з 30.07.2003 по 18.01.2004 консультанта Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з 19.01.2004 по 08.11.2004 помічника судді цього ж суду.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.03.2023 щомісячне грошове утримання у розмірі 58% від розміру суддівської винагороди, зазначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації у Дніпропетровській області №Б-с-114 від 28.02.2023 із виплатою різниці між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати за подачу позову до суду у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна