Справа № 280/2067/24
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 квітня 2024 року Справа № 280/2067/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 в разі втрати годувальника з урахуванням дати надходження документів від ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 29.11.2023 з підстав викладений в листі від 28.12.2023;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у разі втрати годувальника з 29.11.2023;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1 211,20 грн.

Позовну заяву мотивовано тим, що 15.12.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - батька позивача - військовослужбовця - ОСОБА_2 , 1973 року народження, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання. Листом відповідача від 28.12.2023 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з тратою годувальника та повідомлено, що рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2009 у справі № 2-1089/09 не підтверджує перебування позивача на утриманні батька. Факт перебування на утриманні встановлюється в порядку окремого провадження відповідно до ЦПК. Позивач вважає протиправною відмову відповідача у призначенні пенсії у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 11.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

28 березня 2024 року відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву. Так, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач подав заяву про призначення пенсії 15.12.2023, але не надав весь необхідний пакет документів (довідка про перебуванні на утриманні, витяг з реєстру про місце реєстрації) на підтвердження права на отримання пенсії в разі втрати годувальника. Позивачу у листі 28.12.2023 пропонувалося надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відповідні документи. На теперішній час необхідні документи не були надані. Враховуючи зазначене, відповідач вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області є правомірними та просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно з положеннями статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 262 КАС України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України з безконтактним електронним носієм у формі ID картки № НОМЕР_2 , виданим 02.08.2021, орган видачі 2312.

ОСОБА_3 являється сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя 09.06.2005.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 29.05.2023 № 3066, довідки для членів сімей осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в бойових діях, заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення , контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в бойових діях, заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України від 27.11.2023 № 1565/6226 ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання.

29 листопада 2022 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли матеріали для призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 , 2005 р.н., померлого батька ОСОБА_2 згідно Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказані матеріали містили: подання ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії від 27.11.2023, заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 24.11.2023, копії паспорту позивача, Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, картки платника податків ОСОБА_1 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя 09.06.2005, свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 , виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) 28.07.2021, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01.06.2023, витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_6 (по стройовій частині) від 15.10.2023 № 290, витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_6 (по стройовій частині) від 06.03.2022 № 7, грошовий атестат від 28.10.2023 № 5617, довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» солдата ОСОБА_2 від 28.10.2023 № 5616.

25 грудня 2023 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшла заява ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника до якої додано: копію паспорту, РНОКПП, витягу з реєстру територіальної громади, свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , свідоцтва про народження ОСОБА_4 , свідоцтва про зміну прізвища ОСОБА_4 , рішення суду від 01.07.2009, повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтва про народження ОСОБА_2 , довідки про навчання ОСОБА_1 , довідки про отримання (неотримання) допомоги, довідки для членів сімей від 27.11.2023 № 1565/6226.

Листом від 28.12.2023 № 21858-22179/Т-02/8-0800/23 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомлено позивачу про те, що в матеріалах для призначення пенсії в разі втрати годувальника відсутній документ уповноваженого органу про перебування позивача на утриманні загиблого батька (довідка про перебування на утриманні, витяг з реєстру про місце реєстрації). Також повідомлено, що в разі неможливості надати такий документ факт перебування на утриманні померлого годувальника може встановлюватися у судовому порядку. Рішення про призначення пенсії в разі втрати годувальника буде прийнято в тримісячний термін з дня надходження матеріалів, за умови надходження повного пакету документів, у тому числі вищезазначеного документу уповноваженого органу про місце проживання, про перебування на утриманні померлого годувальника або відповідне рішення суду. Додатково поінформовано, що рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2009 у справі № 2-1989/09 не підтверджує перебування позивача на утриманні загиблого батька. Факт перебування на утриманні встановлюється в порядку окремого провадження відповідно до ЦПК.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами справи обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з статтею 29 Закону № 2262-XII, пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Відповідно до статті 30 Закону № 2262-XII, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю;

г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не більш як до досягнення ними 23 років. Діти-сироти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Згідно із статтею 31 Закону № 2262-XII, члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1) до заяви про призначення пенсії в разі втрати годувальника додаються такі документи:

1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (якщо пенсія померлому годувальнику органом, що призначає пенсію, не призначалась);

2) витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю/з визнанням судом безвісно відсутнім (якщо годувальник помер (загинув)/пропав безвісти у період проходження служби) або його копія;

3) свідоцтво про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим;

4) документи, що засвідчують родинні відносини непрацездатних членів сім`ї з померлим годувальником, які передбачені пунктом 12 цього розділу;

5) документи про перебування непрацездатних членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника (крім непрацездатних дітей; непрацездатних батьків і дружини (чоловіка) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби), які передбачені пунктом 13 цього розділу;

6) документи померлого годувальника, які передбачені підпунктом 4 пункту 2 цього розділу;

7) документи, що підтверджують право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, які передбачені підпунктами 5 - 7 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті "в" статті 30 Закону);

8) документи про обставини загибелі чи смерті годувальника внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби) (висновок військово-лікарської комісії, витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю / визнанням судом безвісно відсутнім або його копія) (для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті "в" статті 30 Закону);

9) документи, що підтверджують право на встановлення надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу.

Пунктами 12 та 13 розділу ІІ цього Порядку № 3-1 визначено, що за документи про родинні відносини приймаються:

1) паспорт громадянина України;

2) свідоцтво про народження;

3) свідоцтво про шлюб;

4) рішення суду.

За документи про перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї приймаються:

1) відомості про проживання (разом з годувальником за однією адресою), або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт;

2) рішення суду про встановлення факту перебування непрацездатного члена сім`ї на утриманні померлого годувальника.

Враховуючи наведені вище норми права, суд встановив, що позивач вправі реалізувати право на пенсію по втраті годувальника у випадку, якщо він є членом сім`ї померлого військовослужбовця, непрацездатним та перебував на утриманні померлого.

За обставинами справи відповідач повідомив позивачу про відсутність документів на підтвердження перебування на утриманні його ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи та надані докази суд доходить висновку, що позивачем у позовній заяві помилково трактується частина шоста статті 30 Закону № 2262-XII як продовження частини 4 цієї ж статті Закону № 2262-XII щодо переліку осіб, які вважаються непрацездатними членами сім`ї годувальника.

В свою чергу ч. 6 ст. 30 Закону № 2262-XII за своїм змістом фактично визначає право вихованців, учнів, студентів, курсантів, слухачів, стажистів, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) на пенсію в разі втрати годувальника протягом такого навчання та часові рамки її виплати.

Тобто, позивач не вважається непрацездатним членом сім`ї свого батька, факт перебування якого на утриманні загиблого годувальника не підлягає підтвердженню, у розумінні ст. 30 Закону № 2262-XII та пункту 3 розділу ІІ Порядку № 3-1.

Щодо посилання позивача на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2009 у справі № 2-1089/09 судом встановлено наступне.

Так, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно абз. 2 резолютивної частини рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2009 у справі № 2-1089/09 суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісяця в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи з 27.03.2009.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2009 у справі № 2-1089/09 набрало законної сили 20.09.2009.

Станом на день загибелі ОСОБА_2 28.05.2023 позивач не досяг повноліття.

Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

В спірному ж випадку позивачем не було надано відповідачу належних та допустимих доказів, які б підтверджували його перебування на утриманні загиблого батька, доказів виконання судового рішення від 01.07.2009 у справі № 2-1089/09 або того, що одержувана від нього допомога була для позивача постійним і основним джерелом засобів до існування.

Водночас, суд зазначає, що за приписами п. 5 - 6 розділу IV Порядку № 30-1 створення та обробка документів здійснюються із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший приймається з урахуванням:

1) пенсія відповідно до Закону призначається після звільнення зі служби особи, яка має право на пенсію відповідно до Закону (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби). У разі прийняття на службу після призначення пенсії (крім випадків, передбачених частиною третьою, четвертою статті 2 Закону) виплата пенсії припиняється;

2) якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі цих документів. При надходженні документів, про необхідність надання яких у визначений строк було письмово повідомлено заявника, розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження таких документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується за заявою особи з урахуванням строків, передбачених частиною другою статті 51 Закону;

3) поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви з усіма необхідними документами (переведення вперше на пенсію по інвалідності - у строк, передбачений пунктом «e» статті 50 Закону);

4) особам, які одержують пенсію, призначену за іншими законами, або державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, допомогу на дітей одиноким матерям, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 11 розділу І цього Порядку.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.

Рішення за результатами розгляду заяви засвідчується підписом керівника органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в пенсійній справі.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 5 днів з дня прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії видає або направляє особі повідомлення із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Працівник органу, що призначає пенсію, не розглядає документи та звернення щодо пенсійного забезпечення стосовно себе, другого з подружжя, батька, матері, вітчима, мачухи, сина, дочки, пасинка, падчерки, рідного та двоюрідного брата, рідної та двоюрідної сестри, рідного брата та сестри дружини (чоловіка), племінника, племінниці, рідного дядька, рідної тітки, діда, баби, прадіда, прабаби, внука, внучки, правнука, правнучки, зятя, невістки, тестя, тещі, свекра, свекрухи, батька та матері дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювача чи усиновленого, опікуна чи піклувальника, особи, яка перебуває під опікою або піклуванням працівника.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Дослідивши лист Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.12.2023 № 21858-22179/Т-02/8-0800/23 суд встановив, що за своїм змістом вказаний лист є повідомленням про необхідність надання позивачем додаткових документів та не свідчить про відмову у призначенні пенсії.

При цьому рішення про необхідність надання документів не є тотожним рішенню про відмову у призначенні пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи жодних рішень щодо призначення чи відмови у призначенні пенсії в даному випадку відповідач не приймав.

Таким чином, оскільки лист Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.12.2023 № 21858-22179/Т-02/8-0800/23 за своїм змістом не є остаточним рішенням суб`єкта владних повноважень по відношенню до позивача, такий не несе для неї жодних негативних наслідків у вигляді відмови у призначенні пенсії, а є за своєю суттю рішенням про необхідність надання додаткових документів для підтвердження наявності у нього права на отримання пенсії, а також зважаючи на те, що за умови подання додаткових документі позивач вправі претендувати на отримання пенсії, то суд приходить до висновку про передчасність заявлених у цьому позові вимог та про обрання позивачем неправильного способу захисту порушених прав, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

До цього суд звертає увагу на те, що лист Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.12.2023 № 21858-22179/Т-02/8-0800/23 жодним чином не обмежує право позивача на одержання пенсії, а є лише встановленою формою дискреційних повноважень, відповідно та фактично не позбавляє позивача можливості реалізації свого права на отримання спірної пенсії в майбутньому, дотримавшись усіх вимог чинного законодавства.

Отже, даний позов задоволенню не підлягає.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26 березня 2024 року.

Суддя О.О. Артоуз