Справа № 465/7397/23
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.,

з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови серії ЕГА № 1171893 від 10.09.2023 року.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1171893 від 10.09.2023 інспектором 1 батальйону 1 роти 1 взводу УПП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Позивач з притягненням його до адмінстративної відповідальності категорично не погоджується та пояснює, що 10.09.2023 року близько 14:46 год., виходячи з під`їзду за адресою: АДРЕСА_1 , він став постраждалим від дії отруйних речовин, які виділяються внаслідок горіння цигарок і шкідливо впливають на організм дорослої людини (що називається пасивним палінням), як і дитина, яка бавилась на дитячому майднчику, на межі якого стояв і палив громадянин, який проживає в одному під`їзді з дружиною позивача. Він увімкнув камеру та спокійно підійшов і висловив прохання, із застосуванням словосполучення "будь-ласка", припинити курити у заборонених законом місцях, які зазначені у п. 12 ст. 13 Закону України Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення.

На обґрунтоване прохання позивача припинити правопорушення особа у грубій формі, із застосуванням нецензурної лексики, заявив, що палитиме, де захоче, і рушив в сторону смітника, який знаходиться впритул до вхідних дверей будинку.

Тому позивач змушений був зателефонувати за екстреним номером "102" і пояснив оператору ситуацію, що куріння в забороненому місці переросло в хуліганство і погрози. Оператор сповістив, що передає інформацію поліцейським, які зв`яжуться по дорозі на місце пригоди. Поліцейські прибули близько 16:00 год. і ст. л-нт ОСОБА_2 , ознайомившись із відео, повідомив, що людина буде притягнута за порушення ст.175-1 КУпАП (ці слова, а також визнання скоєння правопорушення порушником зафіксовані на відеозаписі), але в подальшому, переговоривши з напарником, вони вирішили скласти протокол про адміністративне порушення на позивача, незважаючи на його неодноразові заперечення.

Позивач наголошує, що зігдно відеозапису події він також зголосився надати пояснення і, хоч ст. л-нт ОСОБА_2 погодився прийняти і запросив його підійти до автомобіля, де позивач зможе написати такі пояснення, натомість почув чергову порцію образ від ст. л-нт ОСОБА_2 , у цей час ОСОБА_3 видрукував вже готову постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1171893 від 10.09.2023 року, але від імені інспектора 1 батальйону 1 роти 1 взводу УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

Відтак, не вбачаючи у своїх діях складу адміністративного правопорушення та наполягаючи на порушенні працівниками поліції процедури притягнення до адміністративної відповідальності, просить суд оскаржувану постанову серії ЕГА №1171893 від 10.09.2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП скасувати, а провадження у справі - закрити.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 06.10.2023 року вказаний адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Після усунення недоліків ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 08.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що згідно інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» 10.09.2023 року позивач - заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив виклик на лінію «102» та повідомив про порушення громадського порядку, а саме те, що у АДРЕСА_1 , 30-40 хв. назад особа курила на дитячому майданчику, поводилась неадекватно, все знято на відео. На місце події прибув екіпаж патрульної поліції, який, керуючись наказом №1395 від 07.11.2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення", а саме оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, за вищевказаною адресою правопорушення згідно статті 175-1 КУпАП не виявили, опитавши свідків та поспілкувавшись з позивачем, який в ході спілкування повідомив, що мета виклику поліції була та, що особа, відносно якої викликався екіпаж поліції на зауваження позивача реагував хуліганськими діями і він хоче написати заяву. При встановленні всіх обставин та, прийнявши усні пояснення усіх учасників події, було встановлено, що ніяких хуліганських дій не вчинялось. Як результат, на позивача винесена постанова за хибний виклик поліції відповідно до ст.183 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив такі задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила суд справу розглядати у її відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши позивача, дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно оскаржуаної постанови серії ЕГА № 1171893 від 10.09.2023 року ОСОБА_1 інкриміновано те, що він 10.09.2023 року здійснив завідомо неправдивий виклик на спецлінію "102", повідомивши, що особа курить на дитячому майданчику на АДРЕСА_1 , хоча цього факту насправді не було. У зв`язку із наведеним позивача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Як вбачається з положень ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

У відповідності до ст. 222 КУпАП України розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

В адміністративному позові позивач ОСОБА_1 категорично заперечив свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, вказане також підтвердив в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно із ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, як вбачається із досліджених в судовому засіданні та долучених до матеріалів справи відеоматеріалів, справді 10.09.2023 року близько 14:50 год. за адресою АДРЕСА_1 , перебувала невстановлена особа, яка не заперечувала куріння тютюнових виробів у дворі будинку, водночас мала конфлікт з позивачем щодо конкретного місця паління.

Також з досліджених в судовому засіданні відеоматеріалів слідує, що працівники поліції не надали можливості ОСОБА_1 викласти письмові пояснення з приводу обставин виклику поліції та вчиненого правопорушення. Більш того, на прохання позивача обгрунтувати підстави непритягнення особи, яка здійснювала паління тютюнових виробів, до адміністративної відповідальності працівниками поліції наведеного не було здійснено.

Також суд приймає до уваги те, що, посилаючись на пояснення свідків про відсутність правопорушення в діях особи, на яку вказував позивач як на порушника, працівники поліції письмових пояснень таких свідків до матеріалів справи не долучали. Також відповідачем не представлено жодних доказів того, що позивач умисно і безпідставно викликав поліцію на місце пригоди. Наведене має важливе значення, адже притягнення до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП передбачає встановлення в діях винної особи прямого умислу на завідомо неправдивий, безпідставний виклик поліції.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим, тому постанову серії ЕГА № 1171893 від 10.09.2023 року, якою його позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП слід скасувати, а також у відповідності до ст. 286 КАС України закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судовий збір відповідно до положень ст.ст.132, 139, 143 КАС України підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. За таких обставин, з урахуванням задоволення позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 536 грн. 80 коп. сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1171893 від 10.09.2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.183 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.01.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Cуддя Величко О.В.