Справа № 340/6914/23
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/6914/23

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі головуючої-судді Казанчук Г.П., розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення та пункту наказу,

ВИКЛАД ОБСТАНОВИН:

ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 про:

- визнання незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 12 від 16.07.2021 року про зняття з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та з черги обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень підполковника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з наступним складом сім`ї 4 (чотири) особи, а саме: дружина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та внесення зміни в списку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та у списки обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень";

- скасувати пункт 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1247 ( з основної частини) від 19.07.2021 року про зняття підполковника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з наступним складом сім`ї 4 (чотири) особи, а саме: дружина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та внесення зміни в списку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та у списки обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень".

Позовну заяву мотивовано тим, що він проходив службу у Збройних Силах України та був поставлений на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов у складі 4-осіб. У 2011 році його родині виділене житлове приміщення загальною площею 71,72 кв.м., із них 46,9 кв.м. житлова площа. Вказане житло не відповідало вимогам ст.47 ЖК України, а тому його родину не було знято із черги на поліпшення житлових умов. Пізніше, у зв`язку з отриманням статусу учасника бойових дій, у 2015 році родину позивача поставлено на облік осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень у Кіровоградському гарнізоні.

Рішенням житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 , оформленого протоколом від 16 липня 2021 року, його зі складом сім`ї - чотири особи знято з черги обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та з черги обліку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень. На підставі цього рішення командир в/ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) видав наказ від 19 липня 2021 року № 1247 ''Про зняття військовослужбовців, а також осіб, звільнених в запас або відставку військової частини НОМЕР_1 та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у військовій частині НОМЕР_1 '', яким його зі складом сім`ї чотири особи знято з черги обліку осіб, які набули право та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та з черги обліку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень. Зазначає, що у вказаному рішення відсутнє посилання на будь-які норми чинного законодавства, які б мотивували прийняття такого рішення житлової комісії, а тому це рішення є протиправним.

Військовою частиною НОМЕР_1 (далі відповідач) подано відзив на позов, у якому командир військової частини просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач є таким, що не потребує поліпшення житлових умов, він забезпечувався житлом для постійного користування за рахунок Міністерства оборони України, тому рішення житлової комісії, оформлене протоколом від 16 липня 2021 року № 12, щодо зняття позивача з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, відповідає вимогам, передбаченим нормативно-правовими актами. Вказує, що відповідно до пункту 7 наказу Міністра оборони України № 380 зазначено, що на облік не беруться військовослужбовці та члени їх сімей, які забезпечувалися під час проходження військової служби житловою площею для постійного проживання за рахунок Міністерства оборони України (проте слід зауважити, що позивач забезпечувався таким житлом). Вказує, що особи, які забезпечені житлом для постійного користування, яке відповідає встановленим санітарно-технічним вимогам, втрачають право на перебування на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. При цьому позивач має право на приватизацію житла, яке йому надано для постійного користування.

Представник позивача подала відповідь на відзив, у якій вказала на гарантії соціального захисту військовослужбовців, які не можуть порушуватись та вказала, що житловий фонд військового гарнізону розташований та території самої військової частини в безпосередній наближеності до військових стратегічних об`єктів, і майже щодоби атакується ворожими ракетами та дронами і в разі приватизації житлового приміщення, позивач не зможе вільно використовувати та відчужити вказане житло.

Рух справи:

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду ухвалою від 23.08.2023 року залишила без руху позовну заяву ОСОБА_1 та встановила десятиденний строк для усунення її недоліків, в тому числі й у зв`язку з пропуском строку для звернення до суду. Недоліки позовної заяви усунуто та надано суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 року відкрито провадження у цій справі та вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам встановлено процесуальний строк для подання заяв по суті спору.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 року витребувані додаткові докази.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 проходив військову службу та за його рапортом був поставлений на житловий облік згідно рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2003 року у складі двох осіб, він та його дружина (а.с.8).

Згідно акту обстеження житлових умов від 26.10.2010 року у двокімнатній квартирі проживали чотири особи (а.с.12), у зв`язку із вказаним, у черзі на поліпшення житлових умов перебували чотири особи.

У 2011 році родині позивача у складі 4 особи надано житлове приміщення, яке було вивільнено іншим військовослужбовцем за адресою АДРЕСА_1 , на підставі протоколу №5 від 18.07.2011 року. Квартира мала загальну площу 71.72 кв.м., у тому числі 46,92 кв.м. житлова площа.

Отримана квартира складається із трьох окремих кімнат: одна кімната 19,12 кв.м., друга кімната 16,76 кв.м., третя кімната 11,2 кв.м., загальна площа 71,72 кв.м. У квартирі є газ, водопровід, каналізація. Опалення, винна, телефон.

Згідно довідки від 12.12.2014 року №45 про перевірку житлових умов вказано про те, що позивач потребує поліпшення житлових умов (а.с.44).

Згідно витягу №6 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 24.06.2015 року ОСОБА_1 із складом сім`ї 4 особи зараховано на облік осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень у Кіровоградському гарнізоні (а.с.14).

В аналогічній довідці від 23.12.2016 року №54 вказано про задовільний стан житлових умов (а.с.16).

Рішенням житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 від 16 липня 2021 року, оформленого протоколом № 12 (пункт 24), ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи, знято з черги обліку осіб, які набули право та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та з черги обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень у зв`язку забезпеченням житловою площею за нормами згідно

з розділом 1 пункту 3 постанови Виконавчого комітету обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради профспілки від 29 грудня 1984 року № 626 та на підставі листа-роз`яснення начальника Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 червня 2021 року № 370/2/5240 (далі рішення комісії, а.с. 19).

19 липня 2021 року на підставі вказаного рішення житлової комісії командиром ВЧ НОМЕР_1 видано наказ № 1247 (пункт 19), яким у зв`язку з забезпеченням житловою площею за нормою згідно з розділом 1 пункту 3 постанови Виконавчого комітету обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради профспілки від 29 грудня 1984 року № 626 та листа-роз`яснення начальника Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14 червня 2021 року № 370/2/5240, ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи знято з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та з черги обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (далі наказ, а.с. 20).

Перш за все суд зазначає, що друга позовна вимога містить помилку у пункті спірного наказу, представник позивача просить визнати протиправним та скасувати пункт 5, натомість у долученій до позову копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2021 року №1247, саме у пункті 19 вказано про зняття з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та з черги обліку осіб, які користуються право першочергового одержання жилих приміщень. Отже, саме пункт 19 наказу від 19.07.2021 року №1247 є предметом спору в даній справі.

Отже, правомірність та законність рішення комісії та наказу військової частини НОМЕР_1 є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК України, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України ''Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей''). Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства (абзац третій пункту 1 цієї статті).

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від Міністерства оборони України здійснюється за рахунок: новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця); переобладнання нежилих приміщень фонду Міноборони у жилі (крім приміщень, розташованих на територіях, які використовуються за призначенням військовими частинами) (пункт 2 розділу І Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, далі Інструкція №380).

Для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі військова частина) утворюються житлові комісії (далі житлова комісія військової частини) (пункт 1 розділу ІІ Інструкції №380).

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції №380 житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо: взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею); взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення; зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва.

Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу ІІ Інструкції №380 рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом (додаток 4), підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі.

Протоколом засідання житлової комісії від 16.07.2021 року за № 12 позивача знято з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та з черги обліку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, з огляду на те, що у позивача фактично змінився склад сім`ї, він зменшився на двох осіб.

Пунктом 5 Інструкції №380 встановлено, що основними завданнями житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) є:

- перевірка житлових умов військовослужбовців та членів їх сімей;

- прийняття рішення з житлових питань, у тому числі із розгляду відповідних рапортів (заяв) військовослужбовців та членів їх сімей з житлових питань;

- ведення обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею);

- ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;

- розгляд заяв, скарг та пропозицій, що виникли під час роботи житлових комісій військових частин, та прийом громадян з житлових питань;

- видача документів, які створюються житловими комісіями військових частин під час виконання вимог цієї Інструкції;

- ведення оперативного обліку службових житлових приміщень.

Пунктом 7 Інструкції №380 визначено, що житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо:

- взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею);

- взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;

- надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення;

- зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;

- внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;

- перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва.

Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом, підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі.

Рішення об`єднаної житлової комісії затверджується командиром військової частини підрозділу, який відповідає за організацію роботи об`єднаної житлової комісії, та оголошується в наказі командиром військової частини за місцем проходження військової служби.

Отже, з наведеного вище слідує, що житлова комісія військової частини наділена повноваженнями щодо постановки військослужбовців та зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею).

Як вказує відповідач, на сьогоднішній день житловий фонд військового містечка № 3 перебуває у державній власності в особі МОУ та в оперативному управлінні квартирно-експлуатаційного відділу АДРЕСА_2 , складається з одного гуртожитку на 11 кімнат та 17 житлових будинків на 173 квартири з яких лише 19 квартирам рішенням органів виконавчої влади надано статус житлового житла і таким чином фактично встановлено, що житловий фонд військового містечка № НОМЕР_2 , в якому не визначено статус службового житла, відноситься до категорії житла, що надається для постійного користування і може бути приватизованим встановленим порядком. Тобто, питання щодо забезпечення постійним житлом військовослужбовців запасу мешканців військового містечка № НОМЕР_2 , які зареєстровані та проживають у квартирах, що відповідають санітарно-технічним нормам, слід вирішувати в межах чинного законодавства шляхом реалізації права громадян в порядку передбаченому ЗУ ''Про приватизацію державного житлового фонду''.

Позивач зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 (що відноситься до фонду житлового містечка №3) зі складом сім`ї 4 особи, у тому числі позивач (а.с.66).

Згідно довідки з місця мешкання про склад сім`ї та реєстрацію №14 від 29.03.2024 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , яка є ізольованим відомчим житлом Міністерства оборони України та складається з 3-х кімнат, житловою площею 47,08 кв.м., загальна площа 71,72 кв.м., яка розташована на 2 поверху 2 поверхового будинку (а.с.66).

Постановою виконкому обласної ради народних депутатів та президії обласної ради № 626 від 29 грудня 1984 року (чинною на день винесення спірного рішення та наказу) установлено, що у містах та селищах міського типу:

а/ мінімальний розмір житлової площі на кожного члена сім`є шість квадратних метрів;

в/ рівень середньої забезпеченості житловою площею, який враховується при надання житлових приміщень у місті Кіровограді 7.3 кв.м., в інших населених пунктах області 7.8 кв.м.

Житлова площа квартири, що знаходиться в користуванні позивача (станом на день винесення спірного рішення та наказу) становила 47.08 мІ, а тому фактично на кожну особу, яка проживає в зазначеній квартирі припадає 11,77 мІ житлової площі, в зв`язку з чим зазначене житло повністю відповідає санітарно-технічним вимогам, оскільки розмір житлової площі на кожну особу навіть є більшим на 4,47 мІ.

Аналізуючи зміст Розділу ІІІ Інструкції №380 суд доходить висновку, що житлове приміщення включається до числа службового згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону або командира військової частини за погодженням з КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району відповідно до пункту 8 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081. До числа службового може бути включене тільки вільне жиле приміщення (зазвичай окремі квартири). Зазначене знаходить своє відображення і в статті 118 ЖК Української РСР де вказано, що жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. З цього слідує, що квартира в якій зареєстрований та проживає позивач разом із своєю сім`єю підпадає під категорію житла, що надається для постійного користування і за бажанням може бути приватизованим відповідно до встановленого порядку.

Суд не заперечує обов`язку Держави забезпечити військовослужбовця та членів його сім`ї житловою площею, проте норми, на які посилається позивач у позовній заяви є нормами, що встановлюють соціальні гарантії військовослужбовців та громадян, однак, порядок реалізації таких гарантій, тобто порядок забезпечення військовослужбовців житлом визначається спеціальними нормами.

Принагідно суд зауважує, що позивач не заперечує того факту, що склад його сім`ї з часу постановлення його на житловий облік (чотири особи) та на час прийняття спірних рішення та наказу (2 особи) дійсно змінився.

Розділом VI Інструкції №380 визначено, що житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України ''Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей'' набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

У пункті 2 Розділу VI Інструкції №380 вказано, що військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, відповідно до статті 34 Житлового кодексу Української УРСР.

Статтею 34 Житлового кодексу Української УРСР визначено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках.

Існуюча норма житлової площі в Україні складає 13,65 кв.м. на одну особу (ст. 47 Житловий кодекс).

Відповідно до статті 48 Житлового кодексу житлове приміщення може бути надано із перевищенням норми жилої площі, якщо воно становить одну кімнату (однокімнатну квартиру) або призначене для осіб різної статі.

Як свідчать матеріали справи, позивач проживає у квартирі, родиною із чотирьох осіб, житловою площею 47,08 кв.м., яка має три кімнати. Тобто площа вказаного житла є недостатньою згідно норм Житлового кодексу України 47,08/4=11,77.

Відтак, як на думку суду, відсутні обставини, які свідчать про те, що родина позивача, яка складається із чотирьох осіб, не потребує поліпшення житлових умов. Отже, оскаржуване рішення житлової комісії, оформлене протоколом від 16.07.2021 року, та пункт 19 наказу командира військової частини (з основної діяльності) від 19.07.2021 року №1247 не містить жодної мотивації підстав та причин щодо зняття позивача зі складом сім`ї чотири особи з черги обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та з черги осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

Посилання відповідача на лист-роз`яснення начальника Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14.06.2021 року №370/2/5240 є хибними, оскільки це суперечать положенням Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Житлового кодексу України, Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, а також іншим нормативно-правовим актам, виданим на виконання цих норм Закону, а тому вказані у цьому листі роз`яснення не підлягають застосуванню при вирішенні цього спору.

Як передбачено вимогами пункту 30 Порядку № 1081, військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Тлумачення зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку № 1081.

Відповідно до статті 39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: 1) за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; 2) за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. Таке рішення затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Аналогічні положення містяться і в Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 (далі за текстом Правила № 470).

Закон України ''Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей'' від 20.12.1991 № 2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У постанові виконкому Кіровоградської обласної ради народних депутатів і президії обласної ради профспілок від 29 грудня 1984 року № 626 установлено в містах та селищах міського типу області:

а) мінімальний розмір житлової площі на кожного члена сім`ї шість квадратних метрів;

в) рівень середньої забезпеченості житловою площею, який враховується при надання жилих приміщень в м. Кіровограді 7,3 кв.м., в інших населених пунктах області 7,8 кв.м.

Таким чином, для визнання позивача особою потребуючою поліпшення житлових умов необхідною умовою є забезпечення його житловою площею у розмірі менше, ніж 7,8 кв.м. Норма жилої площі в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу застосовується при наданні жилих приміщень, а не для оцінки критеріїв відповідності умов проживання умовам, з якими законодавець пов`язує право особи бути взятою на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Обставини, за яких особа може бути знята з квартирного обліку передбачені у статтею 40 ЖК Української РСР і у пунктах 26, 27 вищевказаних правил, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Варто зазначити, що у відповідності до пункту 26 Правил громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

У позовній заяві представник позивача зазначила, що позивач із сім`єю (дві особи) перебував на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 2003 року, в подальшому змінений у 2010 році змінений склад сім`ї на чотири особи. У 2011 році позивачу було надано житлове приміщення у вигляді тимчасового поліпшення житлових умов загальною площею 71,72 кв.м. із них житлової 47,08 кв.м.

Потребуючими поліпшення житлових умов, відповідно до пункту 13 Правил №470 визнаються громадяни, які:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках;

7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі, старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати);

8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 10 - 14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертим - восьмим, чотирнадцятим, шістнадцятим-двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

З аналізу наведених норм діючого законодавства вбачається, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються, зокрема громадяни, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок, а також внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

З системного аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, зокрема забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок, а також внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Матеріалами справи встановлено, що позивач з 2011 року (після поліпшення житлових умов шляхом надання квартири, не є особою, яка дає йому право на перебування на квартирному обліку у відповідності до підпункту 8 пункту 13 Правил № 470.

Відповідно до відзиву до позову вбачається, що підставою прийняття спірних рішень слугувало забезпечення позивача мінімальним розміром жилої площі, який складає в Кіровоградській області 7,8 кв.м. на одну особу.

Житлова площа наданої позивачу службової квартири становить 47,08 кв.м., відтак позивач зі складом сім`ї є забезпеченим мінімальним розміром жилої площі (7,8х4=31,2), що виключає наявність підстав для визнання його потребуючим поліпшення житлових умов у відповідності до статті 34 ЖК України та пункту 13 Правил № 470.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність винесених спірних рішень. При цьому, суд не може вдаватись до правомірності обставин не зняття позивача з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов після отримання у вигляді поліпшення житлових умов у 2011 році вивільнене житло за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, в абзаці 3 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 ''Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями'' встановлено, що забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла, що і було зроблено відповідачем.

Суд погоджується із доводами відповідача, що позивач забезпечувався житлом для постійного користування, яке має право приватизувати та відповідно набути на ньому право власності. При цьому, жодного застереження що житлове приміщення, в якому проживає позивач не придатне до життя, матеріали справи не містять.

Враховуючи вказане, суд вважає, що рішення житлової комісії, що оформлене протоколом від 16.07.2021 року за № 12 про зняття позивача з черги обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та з черги обліку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень відповідає вимогам передбаченими нормативно-правовими актами та пункт 19 наказу військової частини НОМЕР_1 №1247 від 19.07.2021 року винесене у межах та у спосіб повноважень, визначених законом. Позивач забезпечувався житловою площею для постійного проживання за рахунок Міністерства оборони України, яка відповідає як санітарно-технічним нормам так і нормам визначеними у постанові виконкому обласної ради народних депутатів та президії обласної ради № 626 від 29 грудня 1984 року, що встановлює розмір мінімальної житлової площі на одну особу під час забезпечення такою.

Доводи позивача про відсутність обґрунтування у спірних рішень, як підстава для скасування таких рішень відхиляються судом, з огляду на те, що спірні рішення прийняті у межах та у спосіб повноважень, визначених статтею 2 КАС України.

Крім того, відхиляються судом і доводи представника позивача, викладені у відповіді на відзив стосовно недоцільності приватизація житла, у якому проживає позивач із родиною, з огляду на те, що це житло розташоване в безпосередній наближеності до військових стратегічних об`єктів і часто атакуються ворожими ракетами, як безпідставні.

Так, наразі позивача не було обмежено у праві розпорядження житлом, з огляду на те, що таке право власності на житло шляхом приватизації іще не оформлене. Стосовно ракетних обстрілів, суд зазначає, що наразі кожен метр української землі кожного дня піддається воєнній агресії, а тому не можна вважає позивача більш не захищеною особою, ніж інші громадяни України, які мешкають в інших містах. Як приклад, місто Одеса та Харків, які знаходиться кожного дня під постійним ракетним обстрілом та інші міста України, не кажучи про прифронтові міста та села.

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати не розподіляються в силу висновку суду про відмову в позові, а також з огляду на не заявлення таких витрат відповідачем.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та скасування рішення та пункту наказу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК