Справа № 335/2699/24
Суддя: Алєксєєнко А. Б.
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/2699/24 2-а/335/58/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, капрала поліції 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Біньковської Олени Сергіївни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №01583282 від 04.03.2024 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено про те, що згідно оскаржуваної постанови 04.03.2024 року о 13 год. 55 хв. в м.Запоріжжя, по пр.Соборний,117А, керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , у населеному пункті рухався зі швидкістю 84 км/год, де встановлено обмеження швидкості руху 50 км/год, чим перевищив швидкість більше ніж 20 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Вимірювання здійснювалось за допомогою TruCam II Lti 20/20 ТС008387.

Вважає, що оскаржувана постанова складена протиправно та підлягає скасуванню з оскільки вимірювання швидкості руху здійснювалосявалося працівниками поліції за допомогою лазерного вимірювача TruCam II Lti 20/20 ТС008387 в порушення вимог діючого законодавства.

У відповідності до ст.40 Закону України «Про Національну поліції» прилад «TruCAM» при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим. Утримання такого приладу поліцейським у руці, з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля. При цьому інфоримація про змонтовані/розміщені технічни прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці. Таким чином, поліцейський може застосовувати прилад «TruCAM» принаявності встановленого відповідного дорожнього знаку. Для проведення вимірювання прилад «TruCAM» встановлюється збоку від краю дороги або розподільної смуги під кутом до зустрічного потоку руху. При цьому приодночасному русі автомоблілів по декількох смугах промінь лазера, який розташований під кутом до зустрічного потоку руху, одночасно у дію лазера будуть попадати декілька автомобілів, а в центрі позначки місця прицілу попадає найближчий до приладу автомобіль, однак не факт, що мае його швидкість буде відображена. Таким чином, якщо не була зафіксована відстань від приладу до транспортного засобу та від приладу до краю дороги, може мати місце при значних відстанях суттєва похибка у визначенні швидкості.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, вважає, що відповідачем не доведено належними доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з огляду на що постанова підлягає скасуванню.

Ухвадою суду від 12 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. У визначений судом строк недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 15.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

11 квітня 2024 року від представника відповідача - Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву. Так, у віздзиві представник Департаменту патрульної поліції заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування відзиву зазначено про те, що 04.03.2024 під час несення служби інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було виявлено, що водій не виконав вимоги ПДР України. Так, під час несення служби інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI II 20/20 ТС №008387 було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу Scoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 84 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 34 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України.

За допомогою лазерного вимірювача швидкості руху TruCam II LTI 20/20 ТС008387, було зафіксовано порушення швидкісного режиму в межах населеного пункту більше ніж на 20 км/год, що підтверджується роздруківкою фото та відео з приладу TruCam II, яке додано до матеріалів справи.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено суть вчиненого ним правопорушення та права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Позивач будь-яких клопотань не надав.

Щодо доводів позивача стосовно правомірності використання лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II представник відповідача зазначає, що згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29763 від 06 грудня 2023 року лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI II 20/20 ТС008387 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач та вимогам нормативно-правових актів. Крім цього, можливість використання приладу TruCam LTI II 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).

Водночас у відповідності до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

При цьому, ч.2 ст.40 Закону містить лише законодавчий припис про те, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Дорожній знак 5.70 ПДР України «Фото-відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків. В той же час закон не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото-відеофіксації порушень дорожнього руху.

Таким чином, обставини на які вказує позивач не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення в його діях.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до настуного висновку.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказані критерії одночасно є вимогами для суб`єктів владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Судом встановлено, що 04.03.2024 поліцейським 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП капралом поліції Біньковською О.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серія ЕНА № 1583282, згідно якої ОСОБА_1 , 04.03.2024 о 13 год. 47 хв. в м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.117А, керуючи автомобілем Scoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 перевищив швидкість руху в населеному пункті де встановлено обмеження швидкості руху 50 км/год, а саме рухався зі швидкістю 84 км/год., перевищив на 34 км/год. Вимірювання проводилось TruCAM II LTI 20/20 ТС №008387, порушив вимоги п.12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністртивне стянення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідачем до відзову на позовну заяву додано DVD-r диск з відеофайлами та фотознімок з приладу TruCAM II LTI 20/20, на яких зафіксовано, що транспортний засіб Scoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 , 04.03.2024 року, о 13:46 год. по пр.Соборний, 117а, рухався зі швидкістю 84 км/год, а також процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів позивача, що ручне використання приладу TruCam суперечить приписам статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», суд зазначає наступне.

Згідно даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29763 від 06.12.2023 р. виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI20/20 TruCAM видано Свідоцтво про повірку №, яким підтверджено, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI20/20 TruCAM ІІ №ТС008387 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач «Діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі: +- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; +- 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год».

Отже, суд не бере до уваги доводи позивача щодо можливої похибки у визначені швидкості у зв`язку із використанням технічного засобу у ручному режимі, оскільки використання LTI20/20 TruCAM ІІ можливе як в автоматичному, так і в ручному режимі.

Разом з цим, однією із підстав заявленого позову було визначено порушення порядку застосування технічних приладів для вимірювання швидкості, оскільки у спірному випадку на ділянці автодороги, де здійснювалося фіксування швидкості транспортного засобу, не було встановлено дорожнього знаку, який би позначав здійснення Фото-, відеофіксація порушень правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

При цьому, інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці (ч.2 ст.40 Закону).

Для цього у Правилах дорожнього руху передбачено спеціальний дорожній знак 5.76 Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови). Позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Таким чином, контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним дорожнім знаком про можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху, оскільки вказане обумовлено ч.2 ст.40 Закону №580-VIII, згідно якої інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

У спірному випадку відповідачем не було надано доказів того, що вимірювання швидкості здійснювалося в зоні дії вказаного дорожнього знаку. При цьому, відповідач, з огляду на доводи його відзиву на позов, взагалі вважає можливість здійснення вимірювання швидкості і без наявності відповідного знаку.

Оскільки відповідачем зазначених доказів надано не було, а його позиція щодо можливості здійснення вимірювання швидкості за відсутності відповідного дорожнього знаку, не відповідає вищезазначеним вимогам Закону України «Про Національну поліцію», то суд доходить до висновку, що у спірному випадку відповідачем не було доведено дотримання порядку застосування технічних засобів вимірювання швидкості.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, у зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 1583282 від 04.03.2024 року, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Положенням частини 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сума судових витрат зі сплати судового збору розміром 605,60 грн., сплачена позивачем, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідач, тобто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст.134, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, капрала поліції 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Біньковської Олени Сергіївни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 1583282 від 04.03.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративних правопорушень.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього адміністративного апеляційного суду (49005, м.Дніпро, вул.Василя Жуковського, 23).

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач 1: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (, адреса: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 96).

Відповідач 2: Капрал поліції 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Біньковська Олена Сергіївна (адреса: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 96).

Повне судове рішення складено 26 квітня 2024 року.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко