Справа № 686/7368/24
Суддя: Заворотна О. Л.
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/7368/24
Провадження № 2-а/686/98/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП про скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП про скасування постанови, в обґрунтування якого вказав, що постановою інспектора 2 взводу роти № 1 БУПП у Хмельницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Сердюк Я.І. 2 серія ЕНА № 1590102 05 березня 2024 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 5 ст.121 КУпАП за те, що 05.03.2024 року о 12 год. 15 хв. в м. Хмельницький по вул. Львівське шосе, 2км, він керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3 в) Правил дорожнього руху України. Позивач не погоджується із вказаною постановою, оскільки поліцейським порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності оскільки позивачу не надано можливості скористатись правовою допомогою, а тому просить постанову визнати протиправною та скасувати.

04.04.2024 на адресу суду надійшов відзив Управління патрульної поліції у Хмельницькій області де зазначено, що Під час виконання своїх службових обов`язків 05.03.2024, інспектором патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було виявлено, що водій близько 12 год. 15 хв. в м. Хмельницькому, по Львівському шосе, 2, керував транспортним засобом марки Tesla Model 3 д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснив зупинку на червоний сигнал світлофору перетнувши розмітку 1.12 «Стоп-лінія», при цьому не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3 «в» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 (надалі - ПДР України).

Після зупинки вказаного ТЗ, водієм виявився позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 особу, якого було встановлено за пред`явленим посвідченням водія серії НОМЕР_2 .

У відповідності до ч.9 ст.31 ЗУ «Про Національну поліцію» інспекторами патрульної поліції проводилась фото-, відеофіксація на відеореєстратори, закріпленні на форменому одязі.

З відеозапису персонального реєстратора, розміщеного на форменому одязі поліцейського №475713 та 476106, вбачається пряме порушення вимог п.2.3.в ПДР України.

Гр. ОСОБА_1 інспектором було повідомлено, що відбудеться розгляд справи на місці зупинки про адміністративне правопорушення, водію роз`яснено вимоги статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП. Оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, інспектор постановив визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., що передбачено санкцією вказаної статті. Щодо доводів позивача про порушення процедури розгляду справи зазначив, що дійсно інспектором було виявлено вчинене правопорушення позивачем, а саме зупинка транспортного засобу за дорожньою розміткою 1.12 «Стоп-лінія». Однак під час того як позивач здійснив рух транспортним засобом до місця його зупинки інспектори виявили, що водій був не пристебнутим ременем пасивної безпеки, що відповідно зафіксовано на службовому відеореєстраторі.

Звертає увагу суду, що згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тому, інспектором на місці події було винесено постанову за більше серйозніше правопорушення санкція якого передбачає штраф 510 грн.

Що стосується заяв про правову допомогу на місці події.

Під час ознайомлення позивача з правами особи яка притягується до адміністративної відповідальності, останній дійсно сказав наступну фразу: «Я хочу заявити юридичну допомогу» (Додаток 1, с1ір-0, час 12:22:56).

Однак, звертає увагу суду, що інспектори на місці події ніяким чином не перешкоджали позивачу користуватися правовою допомогою, підтвердження цьому є самі пояснення позивача: «Я телефонував своєму адвокатові» (Додаток 1, с1ір-0, час 12:23:46).

Більше того, реалізацію наведених прав особа здійснює самостійно на власний розсуд, при цьому обов`язком інспектора було лише ознайомлення особи із ними.

Тобто, безпосереднє забезпечення зазначеного права не належить до компетенції патрульної поліції і тому виходячи з завдань і ритму роботи патрульної поліції, інспектор не може і не мав можливості очікувати приїзду адвоката або представника та оформлення відповідних документів на здійснення ним представництва.

Тому, під час розгляду справи позивач все ж таки скористався допомогою адвоката однак мав намір затягнути розгляд справи або взагалі уникнути адміністративної відповідальності.

Стосовно винесення постанови зазначив, що інспектор на місці події під час спілкування з гр. ОСОБА_1 повідомила останньому, про початок розгляду справи та зачитали зміст ст. 268 КУпАП та ст. 63КУ. Після чого, останній відмовився від отримання копії постанови, що зафіксовано на службовому відеореєстраторі.

Звертає увагу суду, що інспектори після виявлення правопорушення та надання пояснень водієм заповнювали бланк постанови інформацією відповідно до змісту ст. 283 КУпАП. Після заповнення даної інформації інспектори можуть зберегти заповнений бланк постанови в електронному форматі, редагувати його або збереження постанови в електронному форматі або її роздрукована копія не є підтвердженням винесення постанови як зазначив позивач, оскільки на ній був відсутній підпис інспектора та запис про відмову від отримання постанови водієм. Тобто момент роздрукування постанови не є моментом винесення її. Як вбачається з відеозапису з службового відеореєстратора інспектор заповнив повністю бланкову продукцію електронної постанови та роздрукував її. Однак підпис інспектор поставив лише після того як водія було ознайомлено зі змістом ст. 286 КУпАП та ст. 63 КУ (Додаток 1 с1ір-0 12:23:31).

Наголошує на тому, що позивач під час розгляду справи жодного клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, більше того скористувався допомогою адвоката за допомогою мобільного телефону.

Вищезазначені дії позивача спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності шляхом посилання на будь які факти які взагалі не мають значення по справі та не спростовують факт вчинення порушення позивачем.

Більше того, положеннями КУпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП України, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КпАП України.

Також, відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 14.02.2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення

Таким чином, вищевикладені факти свідчать про законність винесення постанови ЕНА №1590102 від 05.03.2024 року та спростовують пояснення позивача в позовній заяві які не заслуговують на увагу, отже слід сприймати вказані доводи позивача як намагання ввести суд в оману для уникнення відповідальності, просить в позові відмовити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, при цьому пояснив, що клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, але вказуючи про надання юридичної допомоги, він мав на увазі відкладення розгляду справи, фактично по телефону спілкувався не з адвокатом, а із знайомим поліцейським, щоб останній вплинув на розгляд справи. Також вказав, що на вказаній ділянці дороги не видно дорожньої розмітки, поведінка поліцейського не відповідала етичним нормам.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що поліцейським не обмежувалося право позивача скористатись правовою допомогою, позивач при розгляді справи мав можливість надати свої пояснення, розгляд справи відбувся до відповідно до вимог закону.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у сукупності встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що постановою інспектора 2 взводу роти № 1 БУПП у Хмельницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Сердюк Я.І. 2 серія ЕНА № 1590102 від 05 березня 2024 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 5 ст.121 КУпАП за те, що 05.03.2024 року о 12 год. 15 хв. в м. Хмельницький по вул. Львівське шосе, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3 в) Правил дорожнього руху України.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 5 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23).

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами. місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 де вказано, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

В п. 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додається відео з камери 475713, 476106.

Представником відповідача надано відеозапис з персонального реєстратора, розміщеного на форменому одязі поліцейського №475713 та 476106, з якого вбачається 05.03.2024 року о 12 год. 15 хв. в м. Хмельницький по вул. Львівське шосе, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, що є порушенням вимог п.2.3.в ПДР України, при цьому транспортний засіб TESLA MODEL 3 д.н.з. НОМЕР_3 зупинився по вул. Львівське шосе, 2 з порушенням вимог дорожньої розмітки 1.12, поза стоп-лінією.

В м. Хмельницький по вул. Львівське шосе біля території речового ринку перед світлофором наявна дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія), яка позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух. Наведена дорожня обстановка підтверджується дислокацією технічних засобів регулювання дорожнього руху по вулиці Львівське шосе.

Згідно наданого відеозапису з персонального реєстратора, розміщеного на форменому одязі поліцейського №475713 та 476106 вбачається, що поліцейським після зупинки транспортного засобу роз`яснено причину зупинки, після чого роз`яснено права згідно ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, після чого винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні транспортним засобом зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Щодо доводів позивача про порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що під час ознайомлення позивача з правами особи яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 сказав наступну фразу: «Я хочу заявити юридичну допомогу» (Додаток 1, с1ір-0, час 12:22:56).

В подальшому позивач пояснив: «Я телефонував своєму адвокатові» (Додаток 1, с1ір-0, час 12:23:46).

Отже, інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених статтею 268 КУпАП, при розгляді справи.

Доводи позивача в судовому засідання щодо не забезпечення поліцейським права на правову допомогу так як він фактично не спілкувався з адвокатом слід відхилити.

У постанові від 03.03.2021 по справі № 466/2310/20 Верховний Суд зазначив, що за приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд справи і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, відтак особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в іншому випадку правомірність своїх дій доводити у судовому порядку з можливістю скористатись правовою допомогою.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 121 ч. 5, 247, 251, 252, 287 - 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП про скасування постанови - відмовити.

Постанову інспектора 2 взводу роти № 1 БУПП у Хмельницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Сердюк Я.І. 2 серія ЕНА № 1590102 від 05 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 5 ст.121 КУпАП залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП, м. Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2, .

Дата складення повного тексту рішення: 26.04.2024.

Суддя: