Справа № 340/1232/24
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/1232/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Донецькій області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 25.10.2011 року по 27.06.2018 рік у Державній кримінально-виконавчій службі України;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 25.10.2011 року по 27.06.2018 рік у Державній кримінально-виконавчій службі України.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи (а.с.24).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона з 06.07.2018 року проходить службу в Національній поліції України ГУ НП в Донецькій області. Вказує, що вона звернулася до відповідача із рапортом щодо зарахування до її стажу в поліції службу в Державній кримінально-виконавчій службі України з 25.10.2011 по 27.06.2018, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової відпустки. Проте відповідач листом повідомив про відсутність підстав для задоволення її рапорту. Вважає, таку відмову відповідача протиправною, оскільки на її думку незаконно не включено до стажу служби в поліції період проходження нею служби в Державній кримінально-виконавчій службі, так як особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України проходять службу в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських. Тому служба у Державній кримінально-виконавчій службі, Державній пенітенціарній службі України має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції слід застосовувати приписи ч.2 ст.78 Закону України "Про Національну поліцію", якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу. У вказаному переліку служба в органах Державної кримінально-виконавчої та Державної пенітенціарної служби відсутня, тому спірний період не може бути зарахований позивачеві до стажу його служби в поліції. В обґрунтування вказаної позиції відповідач посилався на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 31.03.2020 по справі 3520/2067/19 та від 25.05.2023 по справі №620/3663/19. (а.с.38-40). Крім того, зазначав, що позов ОСОБА_1 подано з порушенням вимог територіальної підсудності, визначених пунктом 2 статті 26 КАС України та підлягає передачі до Донецького окружного адміністративного суду.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 25.10.2011 по 27.06.2018 року проходила службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України (6 років 08 місяців 01 день), а з 06.07.2018 дотепер - в Національній поліції України, про що свідчить копія трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.08.2016 (а.с.09-12), копія послужного списку (а.с.13-16, 17-18).

Відповідно до витягу з наказу від 06.07.2018 №267 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу в поліцію дільничним офіцером поліції сектору превенції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції (а.с.44), а з 26.01.2024 позивача призначено на посаду старшого інспектора групи кадрового забезпечення батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Донецькій області. (а.с.45)

12.02.2024 позивач звернулася до відповідача із рапортом, в якому просила зарахувати до стажу служби в поліції періоду служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 2011 по 2018 роки. (а.с.19).

Листом від 16.02.2024 року №394/12101-2024 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для зарахування до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та додаткової оплачуваної відпустки вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі. (а.с.20-21)

Станом на 01.05.2023 року, стаж служби ОСОБА_1 в поліції становить 4 роки 09 місяців 26 днів, про що свідчить наказ від 15.05.2023 №209 о/с (а.с.46).

Не погодившись з такими діями відповідача щодо відмови зарахувати стажу роботи в органах Державної кримінально-виконавчої служби України до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Щодо позиції представника відповідача про порушення територіальної підсудності справ, то суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Позивачем надано докази фактичного місця проживання (перебування) саме в місті Кропивницькому (а.с.8). Натомість відповідачем доказів, що відповідач проживає в іншому місці суду не надано.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 р. №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Статтею 1 Закону №580-VIII визначено, що Національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

За приписами частин 1, 2 статті 59 Закону №580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 60 Закону №580-VIII встановлено, що відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Приписами статті 78 Закону №580-VIII врегульоване питання стажу служби в поліції, відповідно до частини першої якої стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Згідно з частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Частинами третьою та четвертою статті 78 Закону № 580-VIII встановлено, що під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Отже, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України, до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

При цьому, ч.5 ст.23 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 року №2713-IV передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

У попередніх редакціях ч.5 ст.23 цього ж Закону було передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників органів внутрішніх справ, які не мають спеціальних звань.

Системний аналіз вище наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV.

Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Крім того, частиною першою статті 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» закріплено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Таким чином, на позивача, під час проходження нею служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому поліції. Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Таким чином, на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України «Про державну службу»), під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону України «Про Національну поліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Таким чином, враховуючи тотожність правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в установі виконання покарань, діяльність позивача, функції, які ним виконувались на момент проходження служби, статус позивача, суд дійшов висновку, що стаж служби в Державній кримінально-виконавчій службі України має зараховуватись до стажу служби в поліції, що дає право, зокрема на встановлення надбавки за вислугу років.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 20.10.2022 по справі №160/11127/20, від 01.08.2023 по справі №240/30024/21.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому наведені правові висновки касаційного суду підлягають до врахування судом у цій справі у подібних правовідносинах.

При цьому, щодо посилання відповідача на постанови Верховного Суду від 31.03.2020 по справі №520/2067/19, від 25.05.2023 у справі 620/3663/19, суд зазначає, що спір, який виник у вказаних справах, не є тотожним даному спору. Крім того, у постанові Верховного Суду від 25.05.2023 у справі 620/3663/19 було предметом спору була правомірність переміщення поліцейського на іншу посаду.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач вказаного обов`язку не виконав, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо правомірності відмови позивачу у зарахуванні стажу служби в органах кримінально-виконавчої служби до стажу служби в поліції

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу служби в поліції стаж служби з 25.10.2011 по 27.06.2018 у Державній пенітенціарній службі України (Державній кримінально-виконавчій службі) та зобов`язання зарахувати до стажу служби в поліції вказаний період.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже здійснені позивачем судові витрати на сплату судового збору у сумі 1211,20 грн. (а.с.18) слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика, 7, ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції періоду служби у Державній кримінально-виконавчій службі з 25.10.2011 по 27.06.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції періоду служби у Державній кримінально-виконавчій службі з 25.10.2011 по 27.06.2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА