Справа № 640/15489/21
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Коротких А.Ю., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києві з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яким просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нарахування та виплати позивачу з 01 квітня 2019 року пенсії з обмеженням її максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 квітня 2019 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року пенсії з обмеженням її максимальним розміром;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року без обмеження максимальним розміром;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити неотримані за минулий час (з 01 квітня 2019 року) суми пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року повернуто апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

04 жовтня 2022 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчі листи по справі №640/15489/21.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11 листопада 2022 року відкрито виконавче провадження №70242777 на підставі виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року №640/15489/21.

Позивач 26 грудня 2022 року засобами поштового зв`язку направив до Київського окружного адміністративного суду заяву по справі №640/15489/21 в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, якою просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинені на виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року по справі №640/15489/21 щодо виплати пенсії з 01 квітня 2019 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виконати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року по справі №640/15489/21, а саме здійснити з 01 квітня 2019 року виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат;

- винести окрему ухвалу Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року по справі №640/15489/21;

- направити окрему ухвалу Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві для відповідного реагування: вжиття заходів для виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року по справі №640/15489/21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у місячний строк з моменту отримання окремої ухвали повідомити Київський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду в адміністративній справі №640/15489/21 повернуто заявнику на підставі абз. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 383 КАС України

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинені на виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року по справі №640/15489/21 щодо виплати пенсії з 01 квітня 2019 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виконати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року по справі №640/15489/21, а саме здійснити з 01 квітня 2019 року виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат;

- винести окрему ухвалу Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року по справі №640/15489/21;

- направити окрему ухвалу Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві для відповідного реагування: вжиття заходів для виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року по справі №640/15489/21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у місячний строк з моменту отримання окремої ухвали повідомити Київський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт наголосив, що заява від 26 грудня 2022 року відповідає вимогам ст. 383 КАС України, водночас висновки суду є помилковими та не відповідають фактичним обставинам справи.

У межах встановленого судом строку відзиву не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 383 КАС України, повернуто останньому.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції зазначив про те, що в порушення вимог ст. 383 КАС України позивачем в заяві не вказано відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження, інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання, інформація про хід виконавчого провадження, а тому підлягає поверненню заявнику на підставі абз. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частина 2 ст. 14 КАС України передбачає, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Процесуальним засобом забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення є судовий контроль, підстави та порядок здійснення якого визначені статтею 382 та статтею 383 КАС України.

Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 1).

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 2 ст. 383 КАС України передбачено, що у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Судом апеляційної інстанції підставою для повернення заяви ОСОБА_1 від 26 грудня 2022 року поданої в порядку ст. 383 КАС України судом першої інстанції зазначено про її невідповідність вимогам ч. 2 ст. 383 КАС України, а саме не вказано відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження, інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання, інформація про хід виконавчого провадження.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 від 26 грудня 2022 року (а.с. 86-88) остання містить інформацію про дату набрання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року по справі №640/15489/21 законної сили та інформацію щодо виконавчого провадження №70242777.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява позивача не містить інформації наявність (відсутність) відкритого касаційного провадження, проте зазначена обставина не може слугувати достатньою підставою для повернення заяви позивача від 26 грудня 2022 року.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року по справі №640/15489/21 набрало законної сили 16 вересня 2022 року та в касаційному порядку не оскаржувалось.

З огляду на викладене, повернення судом першої інстанції заяви ОСОБА_1 від 26 грудня 2022 року, поданої в порядку ст. 383 КАС України, з підстав невідповідності останньої вимогам ст. 383 КАС України є помилковим та передчасним.

Крім того, заявник, подаючи заяву в порядку ст. 383 КАС України надав до суду копії скарги від 05 листопада 2022 року, листа Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві від 07 грудня 2022 року №27022-25793/В-02/8-2600/22 з конвертом, постанови про відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, що призвело до неправильного вирішення питання, тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судовою колегією враховується, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для Суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Із змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі "Голдер проти Великої Британії" від 21 лютого 1975 року Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

У рішеннях від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини зазначив про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, яке виявилося в надто суворому тлумаченні внутрішніми судами процесуальної норми, що позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене суд першої інстанції помилково повернув заяву позивачу, оскільки остання відповідала вимогам ст. 383 КАС України.

За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуальних права.

У зв`язку з зазначеним, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 383 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді А.Ю. Коротких

Є.В. Чаку