Справа № 520/9685/22
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 квітня 2024 р.Справа № 520/9685/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 520/9685/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 по справі № 520/9685/22

за позовом ОСОБА_1

до Харківської обласної прокуратури

про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року скасовано, провадження у справі - закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, яким позивач просить стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 7849 грн. 00 коп, а також правничою допомогою адвоката у розмірі 8400 грн. 00 коп.

Розглянувши доводи зазначеної заяви, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вказаної заяви, з огляду на наступне.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 8400, 00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 вказаного Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

При цьому, ст. 139 КАС України визначає правові підстави для розподілу судових витрат, у тому числі і щодо їх стягнення на користь позивача.

Однак, у вказаній статті відсутня норма, яка б передбачала стягнення витрат на правничу допомогу у разі закриття провадження у справі з підстав, визначених п.1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Чинна норма закону визначає відшкодування понесених позивачем витрат у разі задоволення позовних вимог повністю або ж частково.

У даній справі, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024, провадження було закрито у зв`язку з тим, що спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу.

Продовжуючи розгляд поданого клопотання колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, заява позивача в частині ухвалення додаткового рішення про стягнення судового збору за своєю суттю є заявою про повернення сплаченого судового збору.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, у разі закриття провадження у справі, у тому числі, в апеляційній інстанції сплачена сума судового збору повертається саме за клопотанням особи, яка його сплатила, та за ухвалою суду, а тому, відповідно підстави для ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судового збору, як того просить заявник, відсутні.

При цьому, у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі №160/3496/19 наведено аналіз ст.ст.132, 139 КАС України та зазначено, що колегія суддів дійшла висновку про те, що вирішення питання розподілу судових витрат здійснюється під час прийняття рішення, яким завершується розгляд справи, а тому судовий збір за подання апеляційної скарги не належить розподілу у разі ухвалення рішення судом апеляційної інстанції про направлення справи на продовження розгляду до суду першої інстанції. А тому такий судовий збір включається до складу витрат і належить до розподілу в кінцевому рішенні судом першої інстанції та/або за результатами апеляційного його розгляду по суті позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем в межах справи №520/9685/22 сплачено судовий збір за подання позову, апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 21.01.2023, апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 12.05.2023, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями від 03.10.2022 №0006-7729-5662-4730 на суму 992 грн. 40 коп, від 02.02.2023 №ПН00421РКО на суму 2684 грн, від 22.05.2023 №448714РКО на суму 2684 грн., від 22.01.2024 №00714РКО на суму 1488 грн. 60 коп.

Отже, враховуючи, що при розгляді даної справи заявником сплачений судовий збір у сумі 7849 (сім тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 00 коп., згідно з квитанціями від 03.10.2022 №0006-7729-5662-4730, від 02.02.2023 №ПН00421РКО, від 22.05.2023 №448714РКО, від 22.01.2024 №00714РКО, однак, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року провадження у даній справі закрито, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для повернення сплаченої заявником суми судового збору та відповідно про наявність підстав для задоволення поданої заяви у цій частині.

Керуючись ст.ст. 132, 241, 243, 248, 321, 325, 328 КАС України, -

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 7849 (сім тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 00 коп., яка сплачена згідно з квитанціями від 03.10.2022 №0006-7729-5662-4730, від 02.02.2023 №ПН00421РКО, від 22.05.2023 №448714РКО, від 22.01.2024 №00714РКО у справі №520/9685/22.

В іншій частині заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в частині відмови в ухваленні додаткової постанови про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. В іншій частині ухвала не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Ральченко І.М. Чалий І.С.