Справа № 140/1166/24
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання про закриття провадження

19 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/1166/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Мартинюк Т.О.,

за участю представника відповідача Роскошнової Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом Приватного підприємства «КУРС» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «КУРС» звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.11.2023 №6 форми «Р» про нарахування грошового зобов`язання по сплаті податку на прибуток в сумі 1 578 689 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у даній адміністративній справі на 11:00 27.02.2024.

21.02.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 22.03.2024 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті на 11:00 год. 04.04.2024 (а.с.100), яке відкладено на 11:00 год.12.04.2024, а в подальшому на 11:00 год. 19.04.2024.

04.04.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки на думку останнього, дана справа у якій боржником оскаржується податкове повідомлення-рішення підлягає розгляду господарським судом в межах процедури банкрутства ПП «КУРС» (а.с.110-111).

Заслухавши думку представника відповідача по заявленому клопотанню, суд дійшов висновку що воно не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Предметом спору в цій адміністративній справі є прийняте податковим органом податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 №6, яким позивачу збільшено зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств в розмірі 1 578 689 грн.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Господарського суду Волинської області від 12.07.2023 у справі №903/248/23 вбачається, що Приватне підприємство «КУРС» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом спеціалізації і визначається законом. Метою запровадження цього засадничого принципу є більш глибокий і фаховий розгляд найбільш складних справ суддями, що мають відповідний досвід. Спеціалізація є основним критерієм розподілу юрисдикцій і, власне, причиною створення судів різних юрисдикцій.

Головним критерієм розмежування адміністративної та господарської судових юрисдикцій є предмет спору та зміст спірних правовідносин. При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні та в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції й може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин відповідну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт має виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тобто якщо спір виник у сфері публічно-правових відносин, це виключає розгляд справи в порядку господарського судочинства.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Водночас ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.20 ГПК України до справ, що належать до юрисдикції господарських судів, входять справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, зокрема, справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

Суд зазначає, що відповідно до Кодексу України з питань банкрутства, банкрутством як різновидом процедур, що здійснюються в межах спеціалізації господарського судочинства, є судова процедура, яка регламентує правовідносини, що виникають внаслідок нездатності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів через процедури санації чи ліквідації, які визначені КУзПБ, введеним у дію з 21.10.2019. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Слід зазначити, що до критеріїв визначення, чи підлягає розгляду у межах справи про банкрутство спір, стороною в якому є боржник, відносяться також такі умови, за яких вирішення спору: стосується питання щодо формування активів боржника (майно, майнові права); впливає на суб`єктний склад сторін та учасників у справі про банкрутство, їхні права, інтереси та (або) обов`язки. У свою чергу, визначення контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств напряму не пов`язане зі справою про банкрутство. Фактично спірні правовідносини у справі, що розглядається, виникли у межах публічно-правового спору у сфері податкових правовідносин, за результатами здійснення податковим органом владних управлінських функцій - податкового контролю. Тому автоматичне віднесення до господарської юрисдикції таких спорів не узгоджується з принципом правової визначеності.

Отже, вимоги платника податку (в тому числі й після відкриття провадження у справі про банкрутство) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за характером і змістом відносин пов`язані саме з виконанням позивачем обов`язку зі сплати податку та реалізацією відповідачем владних управлінських функцій, що унормовано приписами ПК України. Такі позовні вимоги стосуються насамперед перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень. Наведене свідчить про публічно-правовий характер такого спору, а тому цей спір підлягає розгляду саме за правилами адміністративного судочинства.

При вирішенні спору по суті, колегія суддів відповідно до ч. 5ст. 242 КАС України, керується судовою практикою, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20 (провадження № 11-54апп22), в якій суд відступив від раніше сформованого висновку в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 905/2030/19, в постановах Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 580/17420/23; від 27.07.2023 у справі № 640/36524/21.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про помилковість доводів представника відповідача, що дана справа, у якій боржником оскаржується податкове-повідомлення рішення податкового органу, підлягає розгляду господарським судом в межах процедури банкрутства ПП «КУРС».

Керуючись статтями 238, 243, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом Приватного підприємства «КУРС» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Мачульський

Повний текст ухвали складено 23 квітня 2024 року.

23 квітня 2024 року