Справа № 607/6151/24
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2024 Справа №607/6151/24 Провадження №2-а/607/171/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Воробель Н.П.,

при секретарі судового засідання Киренькій Г.Я.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Скиби В.М.,

представника відповідача Лобач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (с. Олишківці, Тернопільський район, Тернопільської області), в інтересах якого діє адвокат Скиба Віталія Михайлович, до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1611097 від 08.03.2024,

встановив:

18.03.2024 позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Скиба В.М., пред`явив до суду позов до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в якому просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1611097 від 08.03.2024 щодо ОСОБА_1 , а провадження по справі закрити; стягнути з відповідача усі судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що: інспектор у постанові вказав лише загальні ознаки правопорушення, при цьому опис обставин, встановлених під час розгляду справи, не навів, зокрема які ознаки вказували на те, що автомобіль, яким нібито «керував» ОСОБА_1 , виконував функцію таксі, яких пасажирів, їх кількість перевозив останній; жодного правопорушення ОСОБА_1 не вчиняв; згідно полісу та технічних документів в автомобіля були наявні всі документи (страховий поліс та пройдено технічний огляд), що не відповідає обставинам зазначеним у постанові; ОСОБА_1 не порушував вимог ч. 3 ст. 121 КУпАП та немає з цього приводу жодного доказу. В момент коли до автомобіля підійшли працівники поліції, автомобіль знаходився в нерухомому стані, припаркований та рух ОСОБА_1 ним не здійснював; останній не керував транспортним засобом та транспортний засіб не мав обов`язку проходити ОТК.

Вважає оскаржувану постану протиправною.

Ухвалою судді від 25.03.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні 03.04.2024 о 16 годині 00 хвилин.

Натомість, вказане судове засідання було відкладено на 24.04.2024 о 16 год. 00 хв., у зв`язку із перебування головуючої судді в нарадчій кімнаті з розгляду кримінального провадження.

09.04.2024 відповідачем подано відзив, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що позивач керував автомобілем, яким надаються послуги з перевезення пасажирів з метою отримання прибутку; транспортний засіб, який керував позивач, підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю. Просив відмовити з задоволені позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав поданий ним позов.

Представник позивача адвокат Скиба В.М., позов підтримав та просив задовольнити. Вказав, що ОСОБА_1 підвозив друга, за що грошей не отримував. Транспортний засіб, на момент виявлення працівниками полції не рухався, що не було спросовано також представником відповідача. Також повідомив щодо допущення описки в позовній заяві.

Представник відповідача Лобач М.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, та зазначила, що на відеозаписі, що долучено до віздзиву, видно як ОСОБА_1 не заперечив, що здійснює послуги на таксі «Uklon». Особа, яка була пасажиром вказаного транспортного засобу не встановлювалась, однак транспортний засіб використовувався з метою отримання прибутку. На транспортному засобі розміщено напис «Uklon». Ліцензія у водія не перевіралась.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, в т.ч. відеозапис, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши докази у справі, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Поліцейським 2 взоду 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Марчуком В.Б. 08.03.2024 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1611097, про те, що 08.03.2024 о 00:39:53 у м. Тернопіль, вул. Торговиця (Живова), 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Dacia Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , що не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3. б) ПДР України.

Цією постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення в розмірі 340 грн за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником транспортного засобу «Dacia Sandero» д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Частиною першою ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ст. 222 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто вказану постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесено уповноваженою особою.

Частиною 3 ст. 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до п. 31.3. б) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» визначаються транспортні засоби, які підлягають обов`язковому технічному контролю та періодичність його проходження, а також визначають транспортні засоби, які звільнені від проходження обов`язкового технічного контролю.

Так згідно з пунктами 1-3 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають:

- легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

- легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

- технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт»:

таксі - це легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку;

таксометр це прилад, призначений для інформування пасажирів про вартість поїздки та реєстрації параметрів роботи автомобіля-таксі, визначених законодавством;

послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - це перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 283 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести опис обставин, установлених під час розгляду справи. Про це наголошується і в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Між тим поліцейський у постанові вказав лише загальні ознаки правопорушення, при цьому опис обставин, встановлених під час розгляду справи, він не навів, зокрема, які ознаки вказували на те, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , виконував функцію таксі; яких пасажирів, їх кількість, перевозив позивач, тощо.

За приписами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

При цьому доказів того, що, транспортний засіб, яким керував позивач, використовується як таксі, відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» при державній реєстрації легкових автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (легковий, таксі тощо).

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль «Dacia Sandero» д.н.з. НОМЕР_1 , за типом є загальним легковим хетчбеком.

Також суд зауважує, що відповідно до п.п. 15 п. 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 № 137, транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку, - це транспортний засіб, що експлуатується юридичними особами, фізичними особами-підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Наявність на автомобілі наліпок «Uklon» суд не може вважати належним доказом здійснення позивачем господарської діяльності або виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь.

З огляду на приведені правові нормі, встановлені обставини, суд приходить до висновку про недоведеність факту правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП та вини позивача у його вчиненні, у зв`язку з чим постанову в цій частині слід скасувати.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №611097 від 08.03.2024 слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3, 4 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 5, 6 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.06.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Так, суд встановив, що у позовній заяві представник позивача адвокат Скиба В.М. вказав, що розмір судових витрат, які ОСОБА_1 поніс у зв`язку з розглядом цієї справи, становить 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження цих обставин до позовної заяви доданий договір про надання правової допомоги від 18.03.2024, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Скибою В.М., копії квитанцій від 13.03.2024, 18.03.2024, 04.04.2024 та акт приймання-передачі наданих послуг №05/08 від 24.04.2024.

Пунктом 1 цього договору сторони визначили, що адвокат зобов`язується здійснювати захист, представництво, правової допомоги, що передбачена ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» клієнта у справі про захист прав та інтересів у справі про скасування постанови №ЕНА 1611097 від 08.03.2023 в ОВС, прокуратурі, суді, підприємствах, установах, організаціях до закінчення у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 3 договору сторони погодили, що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар у сумі 8000 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №05/08 від 24.04.2024 клієнтом адвокату оплачено 7000 грн від угодженої суми гонорару.

Згідно з п. 3 договору сторони погодили, що сума гонорару, визначена у п. 2 цього договору, складається з таких складових: попереднє опрацювання матеріалів 500 грн, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини 500 грн, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи 500 грн, підготовка процесуальних документів по справі (позовна заява) 4000 грн, участь у судових засіданнях.

Так, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18.

Враховуючи вищевикладене, суд також враховує незначну складність даної справи, невеликий обсяг доказів, кількість процесуальних дій, вчинених адвокатом Скибою В.М., а також те, що адвокат приймав участь лише в одному судовому засіданні.

Відтак, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 грн, які на переконання суду, є реальними витратами та достатніми і співмірними із часом, витраченим адвокатом та обсягом наданих ним послуг.

Такий висновок повністю відповідає згаданим вище принципам обґрунтованості, співмірності та пропорційності, які повинні бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 9, 121, 245, 280 КУпАП, ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 268, 269, 271-272, 286 КАС України, суд

постановив:

позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Скиба Віталій Михайлович, до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1611097 від 08.03.2024, винесену поліцейським 2 взоду 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Марчуком В.Б., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: с. Олишківці, Тернопільський район, Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, .

Головуюча суддяН. П. Воробель