Справа № 203/2918/22
Суддя: Ханієва Ф. М.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/2918/22
Провадження № 2-а/0203/7/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сливчук В.В.,

за участі:

позивача Мельник О.О. (в залі суду),

представника позивача Бондаренка Д.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

11.08.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, з урахуванням ухвали суду від 30.08.2022 року, звернулась ОСОБА_1 (представник позивача адвокат Бондаренко Д.В.) з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 26.06.2022 року по справі про адміністративне правопорушення, серії ГАА №523652, складену інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення;

- закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не є належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Об`єктивних доказів відповідачем до оскаржуваної постанови не додано. Тому позивач звернулась до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити у їх задоволенні. За твердженнями відповідача, інспектор розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням вимог чинного законодавства. Після виявлення факту порушення вимог КУпАП інспектором було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були роз`яснені його права, будь-яких клопотань позивач не заявляла. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується показаннями інспекторів управління, які є незацікавленими в результатах розгляду справи та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення.

Позивач та її представник під час судового засідання підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, підстави звернення до суду з позовом пояснили суду таким чином, як про це вказано вище.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 12.08.2022 року було залишено без руху позовну заяву та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 23.08.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 30.08.2022 року було задоволено клопотання представника відповідача та замінено неналежного відповідача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області на належного відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Ухвалою суду від 01.03.2023 року було задоволено клопотання представника позивача та викликано в судове засідання для допиту в якості свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 07.11.2023 року було прийнято відмову представника позивача від допиту свідків, відповідно до ухвали суду від 01.03.2023 року.

У судове засідання 07.11.2023 року з`явились позивач та її представник, який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, та разом з відзивом на позов подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши думку позивача та її представника, на підставі положень ст. ст. 126, 205 КАС України, розглянув справу за відсутності представника відповідача за наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

У судовому засіданні під час розгляду справи по суті судом були заслухані усні пояснення позивача та її представника по суті спору, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи, та 07.11.2023 року у судовому засідання було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що відповідно до постанови від 26.06.2022 року серії ГАА №523652 по справі про адміністративне правопорушення, інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 встановив, що 25.06.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись поблизу будинку №108 по вул. Миколи Руденка в м. Дніпрі поблизу дитячого майданчика, знаходилась у п`яному вигляді з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, нестійка хода), чим ображала людську гідність і громадську мораль.

Вказаною постаново громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85,00 грн.

Відповідно до рапорту, інспектор ОСОБА_2 доповів, що зокрема, одна з жінок не заспокоїлась та почала нецензурно лаятися, вести себе зухвало, продовжувала вживати алкогольні напої, незважаючи на неодноразові зауваження.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Відповідно до частини 1 статті 178 КУпАП, розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 2 статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на спірні правовідносини поширюється дія положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд роз`яснив, що пояснення зацікавленої особи відповідача, який є працівником поліції, не можуть бути допустимим доказом (постанови від 26.04.2018 року, справа № 338/855/17, від 29.04.2020 року, справа № 161/5372/17).

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 08.07.2020 року, справа № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18, та в постанові від 20.05.2020 року, справа № 524/5741/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на положення статті 9 Конституції України, статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

З огляду на викладені вище норми чинного законодавства України, судову практику Європейського суду з прав людини, встановлені обставини справи суд дійшов висновку, що відповідачами не було доведено належними та допустимими доказами наявність події та складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 178 КУпАП в діях позивача.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналізуючи вищенаведені норми та фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм діючого законодавства, відповідач не довів правомірності прийнятої постанови у справі про адміністративне правопорушення, а відсутність доказів вини позивача свідчить про протиправність оскаржуваної постанови суб`єкта владних повноважень. При цьому рапорт працівника поліції та його показання не є належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення. Також суд відхиляє як безпідставні твердження відповідача про неможливість надання суду відеозапису з місця події, з огляду на неотримання позовної заяви з додатками. Оскільки судовий розгляд справи було розпочато 30.08.2022 року та тільки 30.08.2022 року за клопотанням первісного відповідача судом було залучено належного відповідача ДПП, а оскаржувана постанова була винесена відповідачем 26.06.2022 року. Примірник позовної заяви разом з додатками було направлено судом та отримано первісним відповідачем ГУНП в Дніпропетровській області, якого згодом було замінено на належного відповідача ДПП. Крім того, в оскаржуваній постанові не зафіксовано факт здійснення працівником поліції відеофіксації на місці події на будь-який технічний засіб з фото- чи відеозйомки.

Водночас у своїх позовних вимогах позивач просить суд, зокрема, визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови. Суд зазначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених частиною 3 статті 286 КАС України рішень, зокрема, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме: скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, а у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про судові витрати.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 262, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ГАА №523652 від 26.06.2022 року, винесену інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Теслею Артемом Олеговичем, якою громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (адреса місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (адреса місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14.11.2023 року.

Суддя Ф.М. Ханієва