Справа № 468/546/24
Суддя: Васильченко-Дрига Н. О.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 468/546/24
Провадж.№ 2-а/481/5/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Васильченко-Дрига Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Войцеховської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Новобузького районного суду Миколаївської області з Баштанського районного суду Миколаївської області надійшла адміністративна справа №468/546/24 провадження №2-а/481/5/2024 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просить суд скасувати постанову серії БАД № 441052 від 29.02.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 статті 126 КУпАП, у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує наступним.

29.02.2024 року о 11 год. 03 хв. по вул. Європейська, 16, що знаходиться у місті Бориспіль Київської області, працівниками Управління Патрульної Поліції в Київської області складено постанову серії БАД №441052, про накладення адміністративного стягнення, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. При винесенні постави відповідач суть правопорушення мотивував тим, що позивач керував автомобілем без права керування транспортними засобами, оскільки позбавлений такого права судом. Вважає, що працівники поліції його транспортний засіб зупинили безпідставно, адже правові підстави для зупинки транспортного засобу були відсутні, також вважає дану постанову незаконною, оскільки жодних доказів про те, що він порушив ч. 4 ст.126 КУпАП немає. Крім цього зазначає, що взагалі не знав, що відносно нього ухвалена постанова про позбавлення прав керування транспортними засобами.

Позивач до суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача направив на адресу суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно положень ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України), на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно положень п. 2.1 "а" ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом п. 2.4 "а" ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи.

Адміністративним правопорушенням за правилами частини четвертою статті 126 КУпАП визначається: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії БАД №441052 від 29 лютого 2024р. винесеної інспектором взводу ТОР БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Пономаренком С.В., 29.02.2024р. о 10 год. 50 хв. ха адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях 90, водій ОСОБА_1 керував вантажним транспортним засобом "DAF FT XF105", д.н.з. НОМЕР_1 з причепом, порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" будучи позбавленим права керування постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.01.2024р. у справі №752/23354/23, чим порушив п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно даної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 29.02.2024 р., на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративний штраф у розмірі 20400грн. за те, що він будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував автомобілем.

Відповідно до копії постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 11.01.2024р. ОСОБА_1 було визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також, відповідно до ст.69 КАС України в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він був зупинений працівниками патрульної поліції в Київській області безпідставно, проте, ці пояснення спростовуються наданим представником відповідача відеозаписом з нагрудного відео реєстратора згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», на якому зафіксовано факт адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем.

Також оцінюючи даний відеозапис суд враховує, що про його наявність було зазначено в п. 7 оскаржуваної постанови.

В даному випадку суд, з огляду на сукупний аналіз наявних матеріалів справи, вважає, що даний відеозапис з відеореєстратора патрульної поліції, є документом, який відповідно до вимог ст.251 КУпАП, містить фактичні дані щодо предмету доказування, зокрема - місце, суть порушення, а тому є належним та допустимим доказом у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до приписів ст.317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

Досліджені судом докази в своїй сукупності доводять обставини законої вимоги працівника патрульної поліції про зупинку транспортного засобу, яким керував позивач, а постанова суду винесена відносно позивача, свідчить про позавлення його прав керування транспортними засобами.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи відповідність дійсних обставин справи обставинам, які викладені в оскаржуваній постанові, із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про скасування постанови є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 19, 241-245, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент Патрульної Поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, .

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА