Справа № 761/9545/24
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/9545/24
Провадження № 2-а/761/396/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення; стягнення з державного бюджету сплаченого штрафу, -

в с т а н о в и в :

У березні 2024р. через підсистему «Електронний суд» до суду подано вказаний адміністративний позов.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 березня 2024р. визначено головуючого суддю Волошина В.О.

Під час вивчення матеріалів заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст.ст. 160, 161 КАС України.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2024р. вказаний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

26 березня 2024р. через підсистему «Електронний суд» позивачем подано заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 18 березня 2024р.

Згідно виправленої редакції позову, позивачем зазначено у складі відповідачів Департамент патрульної поліції та Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві та заявлено наступні вимоги:

-постанову ЕНА №1531872 від 27 лютого 2024р. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо позивача - закрити (далі по тексту - вимога №1);

-стягнути з державного бюджету 510,0 грн (сплаченого штрафу) (далі по тексту - вимога №2).

Під час вивчення матеріалів виправленої редакції позовної заяви суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження в частині заявленої вимоги №2 та передачі матеріалів позову за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва в частині заявленої вимоги №1, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, позивач, всупереч вимогам ухвали суду від 18 березня 2024р., заявив вимогу щодо стягнення на його користь сплаченого штрафу, проте вказана вимога не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має бути заявлена в порядку цивільного судочинства, про що судом було роз`яснено позивачу в зазначеній ухвалі суду про залишення позову без руху.

Суд звертає увагу позивача, що суму штрафу, перераховану до бюджету на підставі постанови про застосування такого стягнення, яку надалі суд визнав протиправною та скасував, можна стягнути на користь платника згідно зі ст. 1212 ЦК як безпідставно утримувану. На такі правовідносини не поширюються приписи ЦК України про відшкодування шкоди та Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до Державного та місцевих бюджетів України, затвердженого наказом Мінфіну від 3 вересня 2013р. № 787.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 серпня 2023р. у справі № 910/5880/21.

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За таких обставин, в частині заявленої вимоги №2 необхідно відмовити у відкритті провадження, та роз`яснити позивачу на його право із зверненням з вказаною вимогою в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 25 КАС України, передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Отже, законодавець чітко пов`язує право позивача на альтернативну підсудність лише з зареєстрованим своїм місцем проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до дислокації Подільського районного суду м. Києва.

Місцезнаходженням відповідача Департаменту патрульної поліцї є адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, що територіально відноситься до дислокації Солом`янського району міста Києва.

Відтак, враховуючи, що адреса позивача не відноситься до Шевченківського району м. Києва, а місцезнаходженням відповідача є адреса, яка відноситься до Солом`янського району м. Києва, то суд вбачає правові підстави для направлення даної справи за територіальною підсудністю до належного суду, а саме: до Солом`янського районного суду м. Києва за місцезнаходженням відповідача.

Частина 5 статті 171 КАС України передбачено, що в разі встановлення судом того, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 29 КАС України.

Пунктом 2 частини 1 статті 29 КАС України визначено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Суд також зазначає, що за усталеною практикою ЄСПЛ розгляд справи судами з порушенням правил підсудності є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.

Крім того, недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення апеляційним судом з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 318 ч.1 КАС України).

Виходячи з наведеного вище, беручи до уваги, що інститут територіальної юрисдикції розмежовує підсудність справ, враховуючи, що позивач не обрав альтернативну підсудність та не звернувся до суду за своїм зареєстрованим місцем проживання, суд дійшов висновку, що матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, необхідно передати на розгляд за підсудністю до належного суду - Солом`янського районного суду м. Києва, до територіальної юрисдикції якого належить вищевказаний позов як адміністративного суду за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Керуючись ст. ст. 25, 29, 170, 171, 243, 248, 294 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, в частині заявленої вимоги до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення з державного бюджету 510,0 грн (сплаченого штрафу).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що з вказаною вимогою необхідно звертатись в порядку цивільного судочинства.

Матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - передати за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: