Справа № 699/507/24
Суддя: Гусарова В. В.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/507/24
Номер провадження № 2-а/699/10/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Гусарової В.В., за участю секретаря судового засідання Таран О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з викликом сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м.Черкаси, Черкаська область, електрона адреса: ) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1.Позиція сторони позивача

20.03.2024 р. вищевказана позовна заява надійшла до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області.

Згідно адміністративного позову позивач ОСОБА_1 зазначила, що постановою інспектора СРПП №1 Черкаського РУП ГУПП в Черкаській області Дорошенком Михайлом Борисовичем, ББА №329981 від 14.03.2024, її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн., за ч.5 ст.121 КУпАП та ч.4. ст.126 КУпАП за те, що 14.03.2024 року о 15 годині 25 хв. в с. Гарбузин керувала автомобілем ВАЗ 211120, не користувалася паском безпеки, та не мала права керування.

Вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказані порушення є незаконною з наступних підстав.

Працівник поліції взагалі належним чином не з`ясував та не дослідив всі обставини справи, дійшов помилкового висновку про те, що саме вона керувала транспортним засобом без ременя безпеки та не мала права керування. Навпаки, воан дотримується правил дорожнього руху та завжди користується ременем безпеки коли рухається на транспортному засобі. Також в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, як то відеофіксація, яка б підтверджувала, що дійсно водій порушив ПДР України. Також в п.7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додаються «відео». При цьому, жодного посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, в постанові не зазначено. Отже, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

З винесеною постановою не згідний, оскільки вважає, що вона є незаконною та необгрунтованою, оскільки постанова винесена без достатніх правових підстав та з грубим порушенням вимог КУпАП, без належних доказів факту правопорушення, вважає, що жодних правил дорожнього руху та інших номативних документів вона не порушувала. В той же час, виключений перелік підстав, за яких поліцейський може зупинити транспортний засіб, передбачено у ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до п.1 якої, такою підставою є порушення водієм Правил дорожнього руху. З оскаржуваної постанови серії ББА № 329981 від 14.03.2024 вбачається, що відсутні будь-які відомості, що транспортний засіб позивача було зупинено з підстав порушення ним вимог Правил дорожнього руху. Слід відмітити, що інспектором не вказано в постанові місце вчинення правопорушення, оскільки постанова не містить адреси, як то номеру будинку, так і адміністративного району та області, а лише зазначено назву міста та вулиці. Крім того, в постанові інспектором не зазначено, в якому саме місці населеного пункту було виявлено правопорушення, не зазначено номер будинку вулиці, або будь-які інші чіткі орієнтири чи координати.

Постанова не містить посилання на норми законодавчого акту, які на думку поліцейського були порушені.

Під час розгляду адміністративної справи інспектором не було роз`яснено її права, передбачені КУпАП та Конституцією України, вона не мала змоги надати пояснення в письмовому вигляді, та скористатись правовою допомогою.

В силу принципу презумпції невинуватості, чинної в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, вона не погоджується із зазначеним рішенням поліцейського, бо вважає себе невинною, постанову серії ББА №329981 від 14.03.2024 року необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально чи процесуального права, а саме:

- не були роз`яснені права, не дана можливість ознайомитися з матеріалами справи, не було

можливості надати письмові пояснення;

-не подано доказів, того що саме особа, щодо якої винесено постанову, порушила Правила дорожнього руху і які саме;

-не було можливості заявляти клопотання, не було можливості скористатися юридичною допомогою адвоката;

-в постанові не вказана дата набрання нею законної сили, та процедуру оскарження;

-текст постанови не містить точної назви адреси відповідно до адміністративно- територіального устрою відсутній номер будинку, район та область населеного пункту, в якому вчинено правопорушення.

Таким чином, в межах справи відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності свого рішення. На основі цього відповідачем не спростовано презумпцію, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАС України та не доведено правомірність свого рішення, а отже, з урахуванням також вищенаведених обставин та положень законодавства, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивач просила скасувати постанову, провадження у справі закрити.

2.Позиція сторони відповідача

Представником відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області поданий відзив вважає , що даний адміністративний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Так з наявних матеріалів, а саме: постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 329981 від 14.03.2024, рапорту поліцейського СРПП ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції Дорошенка М.Б. та відеозаписів з нагрудної камери поліцейського DSJ № 0011,які є додатками до постанови серії ББА № 329981 від 14.03.2024 вбачається, що 14.03.2024 працівники поліції перебували на добовому чергуванні в додатковому екіпажі ГРПП спільно з працівниками ТЦК з 08.00 год до 08.00 год 15.03.2024.

Перебуваючи на мобільному блокпосту в населеному пункті с. Гарбузин Черкаського району, працівники поліції зупинили по вул. Центральній транспортний засіб ВАЗ 211120 н.з. НОМЕР_2 за правопорушення, а саме порушення п.п. 2.3 В ПДР України. Під час спілкування з водієм вищевказаного транспортного засобу, гр. ОСОБА_1 , остання повідомила, що посвідчення водія в неї вилучене за рішенням суду, так як відносно останньої був складений протокол відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час перевірки водія по базі ІНШІ «Армор» було встановлено, що гр. ОСОБА_1 згідно постанови Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08.02.2024, позбавлена права керування транспортними засобами терміном на один рік відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додається відео з камери DSJ № 0011. Таким чином, твердження позивача про те, що в постанові відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, є неправдивими.

З відеозаписів з вказаної бодікамери вбачається, що під час розмови з працівниками поліції позивач знаходилася за кермом транспортного засобу, факт керування транспортним засобом 14.03.2024 до зупинки працівниками поліції остання не заперечувала.

Згідно постанови Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08.02.2024 по справі № 699/99/24 встановлено, що ОСОБА_1 брала участь в судовому засідання оскільки визнала свою вину, а тому знала про позбавлення судом її права керування транспортними засобами терміном на один рік. Постанова суду по справі № 699/99/24 набрала законної сили 19.02.2024.

Під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що остання під час руху транспортним засобом не користувалася ременем безпеки (відео 17.40 год.).Позивач не заперечувала факт порушення нею ПДР України.

З огляду на вищевикладене працівником поліції складено адміністративну постанову, роз`яснено права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у вказаній постанові.Клопотання та зауваження при розгляді справи під час складання адміністративної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від ОСОБА_1 не надходили.

Встановлені обставини свідчать про наявність в діянні ОСОБА_1 ознак та складу адміністративних правопорушень зазначених в постанові серії ББА №329981 від 14.03.2024.

В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо притягнення її до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, вважаємо, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими, а позовна вимога про скасування постанови про вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 329981 від 14.03.2024 не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивач керувала транспортним засобом без права керування транспортними засобами, а саме була позбавлена права керування, не користувалася пасивними засобами безпеки, чим скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП, а ГУНП в Черкаській області, як суб`єкт владних повноважень під час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб,що передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють дані відносини.

3.Судовий розгляд

Відповідно до ухвали суду від 20.03.2024 р. справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

Представник позивача підтримав адміністративний позов у повному обсязі та просив його задовольнити.При цьому додав, що дані щодо рішення про позбавлення позивачки права керування, які зазначені в оскаржуваній постанові, не збігаються з реквізітами постанови суду, на яку посилається відповідач. При цьому в оскаржуваній постанові зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення АДРЕСА_2 , однак такої вулиці в селі Гарбузин не має. При цьому відповідачем не надано жодних доказів скоєння адміністративних правопорушень позивачкою. Час на відео, що надав відповідач не збігається з часом розгляду справи і скоєння адміністративного правопорушення, які зазначені в оскаржуваній постанові.

Представник відповідача позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову на підставах, зазначених у відзові.

У судовому засіданні були вивчені наступні матеріали справи:

-квитанція про сплату судового збору (а.с.2)

-копія постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення ( а.с.8).

- постанова про наеладення адміністративного стягнення ( а.с.42)

- рапорт ( а.с.43)

- постанова Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ст. 130 ч.1 КУпАП, яка набула чинності 19.02.2024 р. , якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гр. з позьавленням права керування транспортним засобом. Відповідно до постанови, ОСОБА_1 бала участь при розгляді справи в суді, а відповідно була обізнана про вказане адміністративне стягнення( а.с.44)

-супровідний лист про направлення посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 для зберігання до територіального сервісного центру в зв`язку з позбавленням останньої права керування ( а.с.45)

- розписка ОСОБА_1 про отримання постанови суду від 08.02.2024 р. ( а.с.46)

- відеозапис, відповідно до якого зафіксовано, що позивачка не заперечувала проти того, що скоїла адміністративне правопорушення, заперечень щодо розгляду справи на місці не висловлювала.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов до наступного :

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР).

За змістом ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до .п.2.3 в ПДР водій повинен користуватись ременем безпеки.

Відповідно до п.п. 2.1 А п. 2 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою,яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, … - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 ст.121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121, ч.4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та офіційного з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови. Недоліки, на які вказувала сторона позивача безумовно потребують додаткової перевірки, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з направленням на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72, 77, 94, 243-246,286 ч.3 п.2,139 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративному позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м.Черкаси, Черкаська область, електрона адреса: ) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 14.03.2024 р. серія ББА № 329981 відносно ОСОБА_1 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ч.5 ст.121, ч.4 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20400 гр., та надіслати справу на новий розгляд до ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкасьскій області.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Черкаській області (, адреса 18036 м. Черкаси вул. Смілянська б.57, електронна адреса: ) на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору 302,80 грн.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до шостого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Київську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня його складання. Учасник справи, якому не було вручено рішення суду в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

СуддяГусарова В.В.