Справа № 440/4297/24
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26 квітня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/4297/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Слободянюк Н.І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій (бездіяльності), визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про:

- визнання протиправними дій (бездіяльності) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову провести перерахунок пенсії по інвалідності;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та здійснити нарахування (перерахунок) і виплату ОСОБА_1 з 25 жовтня 2022 року пенсію по інвалідності відповідно висновку експерта судової експертизи №3 від 09 жовтня 2023 року у сумі 32470,86 грн щомісячно з урахуванням первинних документів та виплачених сум пенсії;

- визнання протиправними дій (бездіяльності) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області по встановленню невірного трудового (страхового) стажу при нарахуванні пенсії по інвалідності;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області нарахувати трудовий стаж ОСОБА_1 відповідно висновку судового експерта та первинних документів;

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №6 від 15 лютого 2023 року про відмову перерахування пенсії по МКП "Правознавець" (МП Правовед) ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок пенсії по МКП "Правознавець" (МП Правовед) відповідно довідки Ф-5 від 09 лютого 2023 року з урахуванням дійсного трудового стажу;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перевірку первинних документів (відомості) по нарахуванню заробітної плати по МКП "Правознавець" та ТОВ Виробниче об`єднання "Продтранссервис" зі складанням акту перевірки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у частині позовних вимог про визнання протиправними дій (бездіяльності) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову провести перерахунок пенсії по інвалідності та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та здійснити нарахування (перерахунок) і виплату ОСОБА_1 з 25 жовтня 2022 року пенсію по інвалідності відповідно висновку експерта судової експертизи №3 від 09 жовтня 2023 року у сумі 32470,86 грн щомісячно з урахуванням первинних документів та виплачених сум пенсії, - залишено без розгляду.

Також вказаною ухвалою позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в іншій частині позовних вимог про визнання протиправними дій (бездіяльності), визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам частин першої та шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та роз`яснено позивачеві спосіб усунення недоліків шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: примірників позовної заяви, підписаних позивачем (представником), або належним чином засвідчених копій позовної заяви - для відповідачів; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом з доказами поважності причин його пропуску або доказів на підтвердження дотримання строку звернення до суду з відповідними позовними вимогами; встановлено позивачу строк для усунення недоліків упродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків від 21 квітня 2024 року, до якої додано примірники позовної заяви, підписані позивачем, для відповідачів, а також заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

В заяві про поновлення строку звернення до суду зазначено, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі №440/1548/23 повернуто без розгляду заяву про уточнення та доповнення позовних вимог (в якій позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Полтавській області про неправильну суму пенсії та рішення про надміру виплачених сум пенсії від 12.06.2023 №42 в сумі 15926 грн. 28 коп. ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Полтавській області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 25 жовтня 2022 року пенсії по інвалідності другої групи відповідно висновку експерта судової економічної експертизи №3 від 09 жовтня 2023 року в сумі 32470,86 грн. щомісячно з урахуванням виплачених сум пенсії; стягнути з відповідача Головного управління Пенсійного фонду у Полтавській області ненараховану суму пенсійних виплат з 25.10.2022 на користь ОСОБА_1 в сумі 389298,29 грн. (422121,18 грн. - підлягає нарахуванню - 32822,89 грн. виплачена) з урахуванням виплаченої пенсії)

Також ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі №440/17631/23 повернуто без розгляду заяву про збільшення позовних вимог ( в якій позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ України в Тернопільській області від 15.02.2023 №226 про відмову у перерахунку пенсії; зобов6язати ГУПФ України в Полтавській області провести перевірку первинних документів по МКП "Правознавець"; стягнути з ГУПФ України в Полтавській області моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн).

Надаючи оцінку поважності підстав пропуску звернення до суду з позовом, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачем заявлено позовні вимоги про визнання протиправними дій (бездіяльності) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області по встановленню невірного трудового (страхового) стажу при нарахуванні пенсії по інвалідності та визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №6 від 15 лютого 2023 року про відмову перерахування пенсії по МКП "Правознавець" (МП Правовед) ОСОБА_1 .

Позивач звернувся до суду з цим позовом засобами поштового зв`язку - 02 квітня 2024 року, тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, суд виходить з такого.

Питання застосування строку звернення до суду було неодноразово предметом розгляду Верховним Судом, зокрема у справі № 340/341/23 (постанова від 21 вересня 2023 року), де Верховний Суд зазначив, що "установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. За практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Порівняльний аналіз словоформ дізналася та повинна була дізнатися дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом не ставиться в залежність від вказаних обставин, а вирішується з огляду на факт, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення такого права та не може змінювати момент, з якого позивач дізнався про порушення такого права. Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою. Суд зазначає, що відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи. Слід зазначити, що учасники справи повинні дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін".

Отже, поновленню підлягають строки, які порушені з поважних причин, а поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка звернулася з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У справі №536/1548/23, на яку посилається позивач, предметом розгляду були інші позовні вимоги, аніж заявлені у цій справі, а відтак недоречним є посилання позивача на своєчасне подання позову у справі №536/1548/23.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі №440/17631/23, на яку також посилається позивач, заяву про збільшення розміру позовних вимог (уточнення та доповнення позовних вимог) повернуто заявнику без розгляду у зв`язку із пропуском строку подання такої заяви до суду.

Крім того, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення ГУПФ України в Тернопільській області від 15 лютого 2023 року №226 була пред`явлена до суду у справі № №440/17631/23 також поза межами встановленого кодексом строку звернення.

Тож недотримання позивачем вимог процесуального законодавства, в тому числі у справі №440/17631/23, є виключно наслідком власних дій самого позивача, а не є істотною обставиною, перешкодою чи трудністю, що унеможливили своєчасне звернення до суду з цим позовом у встановлений кодексом строк.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року у справі № 990/139/23, пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку скаржника щодо реалізації процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.

Оскільки у заяві про поновлення строку звернення до суду позивачем не наведено обставин на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого кодексом строку, а наведені обставини носять суб`єктивний характер та залежали від дій самого позивача, суд не знаходить підстав для визнання вказаних причин пропуску строку звернення до суду поважними, а тому у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду слід відмовити.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другої статті 123 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 123 згаданого Кодексу якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 123, 169, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А:

Вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду підстави подання позову з пропущенням встановленого строку звернення до суду з позовом визнати неповажними.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій (бездіяльності), визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.І. Слободянюк