Справа № 260/11258/23
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 рокум. Ужгород№ 260/11258/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Закарпатській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ в Хмельницькій області), в якому просить:

1) Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Хмельницькій області щодо не врахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи в ОСКТ «Карпати ЛТД» з 12.04.1993 року по 13.09.1993 року, ПВКП «Яна» з 14.09.1993 року по 14.02.1994 року, ТОВ «Липчанблок» (СП «Липчанблок») з 27.07.1998 року по 01.07.2001 року та скасувати рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 25.10.2023 року за № 09 про відмову у призначенні пенсії по віку.

2) Зобов`язати ГУ ПФУ у Закарпатській області зарахувати у страховий стаж ОСОБА_1 періоди його роботи в: ОСКТ «Карпати ЛТД» з 12.04.1993 року по 13.09.1993 року, ПВКП «Яна» з 14.09.1993 року по 14.02.1994 року, ТОВ «Липчанблок» (СП «Липчанблок») з 27.07.1998 року по 01.07.2001 року та здійснити призначення і виплату йому пенсії за віком з 19.10.2023 року - дня звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії по віку до ГУ ПФУ у Закарпатській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що маючи необхідний страховий стаж для призначення пенсії по віку, відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1, 23.03.2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області з відповідною заявою про призначення пенсії по віку. У квітні 2023 року позивач отримав листа відповідача 1 від 28.03.2023 року за № 0700-0201-8/15077 з додатками: копією рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 23.03.2023 року за № 09 про відмову позивачу в призначенні пенсії з 22.02.2023 року та роздруківкою періодів роботи, що були враховані до страхового стажу. З даного рішення вбачається, що страховий стаж позивача становить 19 років 07 місяців 05 днів. Також, з даного рішення вбачається, що до страхового стажу позивача були зараховані всі періоди його роботи, окрім періодів роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 з 12.04.1993 року по 13.09.1993 року в ОСКТ «Карпати ЛТД», з 27.07.1998 року по 01.07.2001 року в ТОВ «Липчанблок», оскільки відсутнє перейменування організацій: ОСКТ «Карпати ЛТД» та СП «Липчанблок». Для зарахування до страхового стажу вищезазначеного періоду трудової діяльності позивачу рекомендовано надати уточнюючі довідки про реорганізацію установ.

На виконання зауважень та рекомендацій, викладених в рішенні ГУ ПФУ у Житомирській області від 23.03.2023 року за № 09 про відмову в призначенні пенсії, з метою отримати документи про перейменування (реорганізацію) підприємств, позивач звернувся в архівний відділ Хустської районної військової адміністрації та до ТОВ «Липчанблок» з відповідними заявами. За результатами звернення позивач отримав довідки № 8 від 22.08.2023 року та № 07-04/1611 від 07.11.2023 року.

З врахуванням отриманої інформації, позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії по віку.

У листопаді 2024 року позивач отримав листа відповідача від 27.10.2023 року за № 0700-0201-8/60114 з додатками: копією рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області та від 25.10.2023 року за № 09 про відмову позивачу в призначенні пенсії по віку з 19.10.2023 року та роздруківкою періодів роботи, що були враховані відповідачем 2 до страхового стажу позивача. Відповідно до вказаного рішення до страхового стажу позивача, як і у випадку з ГУ ПФУ у Житомирській області, незважаючи на наявність довідки про перейменування СП «Липчанблок» в ТОВ «Липчанблок», не було зараховано до страхового стажу позивача періоди його трудової діяльності в ТОВ «Липчанблок» з 27.07.1998 року по 01.07.2001 року, оскільки, за твердженнями відповідача 2 записи в трудовій книжці не підтверджені індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Також, відповідачем 2 не було зараховано до страхового стажу позивача періоди його трудової діяльності: в ОСКТ «Карпати ЛТД» з 12.04.1993 року по 13.09.1993 року, через те, що за твердженнями відповідача 2 відсутні відомості про перейменування організації; в ПВКП «Яна» з 14.09.1993 року по 14.02.1994 року, через те, що за твердженнями відповідача 2 наказ про звільнення з роботи дописаний іншим чорнилом.

Як вбачається з рішення відповідача 2 від 25.10.2023 року за № 09, стаж роботи позивача становить 19 років 09 місяців 09 днів.

Позивач звертає увагу на те, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області не зараховано в жовтні місяці 2023 року до страхового стажу позивача періоди його роботи в ПВКП «Яна» з 14.09.1993 року по 14.02.1994 року при тому, що ГУ ПФУ в Житомирській області вказані періоди були зараховані в березні місяці 2023 року до страхового стажу позивача. Наведене свідчить про відсутність однакового підходу в працівників Пенсійного фонду України до найбільш вразливої верстви населення - пенсіонерів.

З діями відповідачів щодо не врахування (не зарахування) до страхового стажу позивача періодів його роботи в ОСКТ «Карпати ЛТД» з 12.04.1993 року по 13.09.1993 року, в ПВКП «Яна» з 14.09.1993 року по 14.02.1994 року, в ТОВ «Липчанблок» (СП «Липчанблок») з 27.07.1998 року по 01.07.2001 року позивач не погоджується, вважаючи незаконним рішення відповідача 2 про відмову в зарахуванні в страховий стаж позивача вказаних періодів його роботи в ОСКТ «Карпати ЛТД» з 12.04.1993 року по 13.09.1993 року, в ПВКП «Яна» з 14.09.1993 року по 14.02.1994 року, в ТОВ «Липчанблок» (СП «Липчанблок») з 27.07.1998 року по 01.07.2001 року та призначенні йому пенсії по віку, з врахуванням даного стажу роботи позивач звернувся до суду із позовом даним позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою судді від 03.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

24.01.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ГУ ПФУ в Хмельницькій області, зі змісту якого, не погоджується із заявленими вимогами з наступних підстав.

Рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області № 09 від 25.10.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 16.03.2023 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 13.09.1977: з 12.04.1993 по 13.09.1993, оскільки відсутнє перейменування організації ОСКТ «Карпати» в ОСКТ «Карпати ЛТД»; з 27.07.1998 по 01.07.2001, оскільки відсутнє перейменування організації СП «Линчанблок» в ТОВ «Линчанблок»; з 14.09.1993 по 14.02.1994, оскільки наказ про звільнення з роботи дописаний іншим чорнилом.

Згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача становить 19 років 7 місяців 5 днів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04.03.2020 року по справі № 155/1180/17 дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування до стажу роботи періодів зазначених в трудовій книжці, яка не оформлена в установленому порядку.

Враховуючи вищевикладене, підстав для визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Хмельницькій області щодо не врахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в ОСКТ «Карпати ЛТД» з 12.04.1993 року по 13.09.1993 року, ПВКП «Яна» з 14.09.1993 року по 14.02.1994 року, ТОВ «Липчанблок (СП «Липчанблок») з 27.07.1998 року по 01.07.2001 року та скасування рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 25.10.2023 року за № 09 про відмову в призначенні пенсії по віку немає.

25.01.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ГУ ПФУ в Закарпатській області, зі змісту якого заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що на підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.03.2023 року та доданих до неї документів, рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) № 09 від 23.03.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по віку, тому що, страховий стаж роботи становить 19 років 07 місяці 05 днів (з необхідних від 20 до 30 років), що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

08.02.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив відповідача 2, зі змісту якої вважає, що у відповідачів відсутні правові підстави для виключення з страхового стажу позивача спірних періодів його роботи як в ОСКТ «Карпати ЛТД», так в ПВКП «Яна», так в ТОВ «Липчанблок» (СП «Липчанблок») за наявності трудової книжки, оскільки працівник не може відповідати за те чи інше оформлення довідок на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

23.02.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив відповідача 1, в якій позивач вказує, що жодних належних та допустимих доказів, які б спростували його доводи, відповідачем 1 не додано до відзиву на позов.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

16.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058- IV.

За принципом екстериторіальності вказану заяву було розглянуто ГУ ПФУ в Житомирській області, рішенням якого за № 09 від 23.03.2023 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком з огляду на відсутність необхідного страхового стажу.

При цьому, зі змісту спірного рішення, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи відповідно трудової книжки НОМЕР_1 від 13.09.1977 з 12.04.1993 по 13.09.1993, оскільки відсутнє перейменування організації ОСКТ «Карпати» в ОСКТ «Карпати ЛТД»; з 27.07.1998 по 01.07.2001, оскільки відсутнє перейменування організації СП «Липчанблок» в ТОВ «Липчанблок».

Водночас заявника повідомлено, що для зарахування до страхового стажу вищезазначеного періоду трудової діяльності, необхідно надати уточнюючу довідку про реорганізацію установи.

19.10.2023 року ОСОБА_1 повторно звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності вказану заяву було розглянуто ГУ ПФУ в Хмельницькій області, рішенням якого за № 09 від 25.10.2023 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком з огляду на відсутність необхідного страхового стажу.

При цьому, зі змісту спірного рішення, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи позивача: з 12.04.1993 року по 13.09.1993 року, оскільки заявник прийнятий на роботу в ОСКТ «Карпати», а запис про звільнення завірений печаткою ОСКТ «Карпати ЛТД» та відсутні відомості про перейменування організації та 27.07.1998 року по 01.07.2001 року, оскільки записи в трудовій книжці не підтверджено індивідуальними відомостями про застраховано особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (відсутня інформація про сплату страхових внесків, зараховано з 27.07.1998 року по 31.08.2000 року).

Вважаючи відмову в призначенні пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом про зобов`язання призначити йому пенсію.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) та Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788).

Згідно зі ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058).

Статтею 56 Закону № 1788 передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Відповідно до Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.93 № 301 (301-93-п) "Про трудові книжки працівників" Міністерство праці України, Міністерство юстиції України і Міністерство соціального захисту населення України затвердило Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція № 58).

Інструкцією зокрема передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як встановлено судом в межах спірних правовідносин, згідно із записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 13.09.1977 року, останній:

- 12.04.1993 року прийнятий інженером з настройки і установки супутникових антен на ОСКТ «Карпати» (на підставі наказу № 7 від 12.04.1993 року);

- 13.09.1993 року звільнений за власним бажанням з ОСКТ «Карпати» (наказ № 30 від 13.09.1993 року);

- 08.09.1993 року прийнятий торговим агентом в ПВКП «Яна» (згідно наказу № 27 від 02.09.1993 року);

- 14.02.1994 року звільнений за власним бажанням (наказ № 7 від 14.02.1994 року);

- 27.07.1998 року прийнятий на роботу електрослюсарем по VІ р. на СП «Липчанблок» (згідно наказу № 14 від 01.07.1998 року);

- 01.07.2001 року звільнений з роботи за власним бажанням (наказ № 6 від 29.06.2001 року)

Усі записи засвідчені відтисками печатки товариств та підписом директора.

При цьому, зі змісту спірного рішення, позивачу не зараховано до страхового стажу періоди роботи:

- з 12.04.1993 року по 13.09.1993 року, оскільки заявник прийнятий на роботу в ОСКТ «Карпати», а запис про звільнення завірений печаткою ОСКТ «Карпати ЛТД» та відсутні відомості про перейменування організації;

- з 08.09.1993 року по 14.02.1994 року, оскільки наказ про звільнення з роботи дописаний іншим чорнилом;

- з 27.07.1998 року по 01.07.2001 року, оскільки записи в трудовій книжці не підтверджені індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (відсутня інформація про сплату внесків) (Зараховано з 27.07.1998 року по 31.08.2000 року).

Також, зі змісту спірного рішення, для зарахування до страхового стажу періодів з 12.04.1993 року по 13.09.1993 року, з 08.09.1993 року по 14.02.1994 року необхідно надати уточнюючі довідки про роботу, видані на підставі первинних документів та відомості про перейменування; періодів з 27.07.1998 року по 01.07.2001 року, необхідно надати підтвердження первинними документами, а сервісному центру Пенсійного фонду України за місцем звернення заявника ініціювати зустрічну звірку.

Так, дослідивши записи у трудовій книжці про спірні періоди трудової діяльності позивача, суд зазначає, що за загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Водночас, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині зарахування періодів трудової діяльності до страхового стажу.

Подібний правовий висновок був сформований Верховним Судом у Постанові від 30.09.2021 року по справі № 300/860/17.

Щодо не зарахування періодів роботи з 27.07.1998 року по 01.07.2001 року у зв`язку із відсутністю даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії встановлений статтею 44 Закону № 1058.

Призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Таким чином, саме орган пенсійного фонду України відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058, а не особа, наділений правом, в разі наявності певних розбіжностей у документах, для підтвердження стажу роботи, звертатись із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, в тому числі пенсійних органів іноземних держав, та не перекладати на особу обов`язок збирання доказів щодо підтвердження періодів трудової діяльності.

Відповідач доказів вчинення дій на виконання ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 суду не надав.

Відповідно до п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1), орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Тобто, у разі виникнення сумнівів щодо правомірності видачі документів або наявності у них неточностей чи неповної інформації, пенсійний орган наділений повноваженнями щодо здійснення перевірки таких документів та відповідно встановлення необхідної інформації, зокрема щодо трудового стажу осіб, які звертаються із заявами про призначення пенсії, що також передбачено статтею 44 Закону № 1058.

У цих спірних правовідносинах пенсійним органом не наведено обставин щодо здійснення ним заходів по встановленню інформації щодо спірних трудових періодів позивача.

Варто зауважити, що за приписами ст. 21 Закону № 1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування (ч. 1).

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства (ч. 5).

З аналізу наведених норм суд робить висновок, що позивач не повинен нести відповідальність у вигляді позбавлення права на призначення пенсії за відсутність відомостей про період його роботи в індивідуальних відомостях про застраховану особу, оскільки такі відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями.

Перевіривши записи у трудовій книжці позивача, суд приходить до висновку, що відповідач 2 протиправно не зарахував до страхового стажу позивача спірні періоди роботи.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення є неправомірним та підлягає скасуванню, а спірні періоди трудового стажу підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача із повторним розглядом заяви про призначення пенсії за віком.

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, вимога щодо зобов`язання призначити пенсію є передчасною, оскільки функцію по обрахунку страхового стажу із урахуванням спірних періодів пенсійний орган не виконав. Враховуючи, що пенсійним органом не була надана оцінка усьому періоду трудової діяльності позивача, суд не може підміняти цей орган і обрахувати страховий стаж на предмет достатності для призначення пенсії за віком.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Така позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 30.01.2020 у справі №599/1422/16-а.

Відтак, беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2 від 25.10.2023 року за № 09 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , зобов`язанням відповідача 2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 16.03.2023 року, вирішивши її з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 2147,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4 ), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10 ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 09 від 25.10.2023 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.03.2023 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

4. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок).

6. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СуддяС.І. Рейті