Справа № 200/7062/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року справа №200/7062/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Хомича Івана Олександровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі № 200/7062/23 (головуючий І інстанції Бєломєстнов О.Ю.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 84 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 11.10.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 11.10.2023.

В обґрунтування позову зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону № 796 та ст. 13 Закону № 1788.

11.10.2023, після досягнення 60 років, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки.

Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком, оскільки йому вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону № 1788.

Рішення є протиправним, оскільки позивачу пенсія призначена за ст. 13 Закону № 1788 із зменшенням віку відповідно до ст. 55 Закону № 796, які передбачають інші підстави та порядок призначення пенсії.

З врахуванням ст.40 Закону № 1058 пенсія позивачу має бути призначена виходячи з показника середньої заробітної плати по Україні за три останні роки, тобто за 2020-2022 роки, що передували року звернення (2023 рік) за призначенням пенсії за віком до територіального управління Пенсійного фонду України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Оскільки позивачу первинно призначено пенсію відповідно до Закону № 796, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, тому відповідач протиправно відмовив позивачу в задоволенні заяви про перехід на інший вид пенсії за Законом № 1058.

Також вказує на дискримінацію, яка має місце внаслідок неоднакового застосування законодавства до осіб, які мають право на пенсію у відповідності до Закону № 1788. Так, статтею 2 цього закону визначаються види трудових пенсій, у тому числі пенсія за віком та пенсія за вислугу років. При цьому особи, які вийшли на пенсію за вислугу років, при досягненні 60-річного віку та маючи відповідний обсяг страхового стажу, мають право на призначення пенсії за віком на загальних умовах згідно із Законом № 1058.

Тому особи, які вийшли на пенсію за віком на підставі Закону № 1788 (зокрема, на пільгових умовах - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України) також повинні мати можливість переходу з на пенсію за віком за Законом № 1058.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 27.12.2011, отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058, п. а ст. 13 Закону № 1788, п. 1 ст. 55 Закону № 796.

Після призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач продовжував працювати.

11.10.2023, після досягнення 60 років, позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058. У заяві графа вид пенсії містить запис перехід на інший вид пенсії.

Заява позивача за екстериторіальним розподілом розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 16.09.2023 № 84 позивачу відмовлено в переведенні на інший вид пенсії відповідно до Закону № 1058.

В рішенні зазначено, що позивач 27.12.2011 використав своє право на пенсію за віком, за наявності стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 1, а будь-які інші документи, що підтверджують право на інший вид пенсії (по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), заявником не надавалися.

Як свідчить протокол про призначення пенсії 27.12.2011 позивачу призначена пенсія за віком, умови призначення п. 2 ч. 1 Прикінцеві положення Закону № 1058, п. «а» ст. 13 Закону № 1788 (робота за Списком № 1).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що у спірних правовідносинах відсутній перехід на інший вид пенсії, передбачений Законом № 1058, а повторне призначення пенсії за віком із застосуванням інших показників середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення, законом не передбачено.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796 ( далі Закон № 796, в редакції, чинній на час первинного призначення пенсії позивачу 27.12.2011) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів 10 років.

Згідно з пунктом 1 частини другої «Прикінцеві положення» Закону № 1058 ( в редакції, чинній на час первинного призначення пенсії позивачу) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 (…), та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

На підставі пункту 2 частини другої «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1058 до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788 в редакції, чинній на час первинного призначення пенсії позивачу) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Частиною першою статті 27 Закону № 1058 встановлено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону № 1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058 в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Приписи частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV визначають, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом в подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 31 травня 2019 року у справі № 314/272/17 (2-а/314/33/2017) та від 31 березня 2020 року у справі № 348/1296/17.

Аналізу вищезазначених норм в контексті обставин даної справи свідчить, що позивачу у 2011 році була призначена пенсія за віком із застосуванням норм одночасно двох Законів:

- Закону № 1788 в частині вимог до пенсійного віку та наявного трудового стажу (з врахуванням п. 1 ст. 55 Закону № 796);

- Закону № 1058 щодо її виду, розміру, підстав та порядку призначення.

Таким чином, у 2011 році згідно із Законом № 1058 та окремими положеннями Закону № 1788 позивачеві була призначена пенсія за віком за Списком № 1, а не інший вид пенсії, передбачений статтею 9 Закону № 1058.

Позивач стверджує, що при зверненні із заявою до Управління після досягнення пенсійного віку 60 років, він набув право на переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія йому первинно була призначена за Законом № 796, а в 2023 році він звернувся з заявою про переведення на пенсію за віком за Законом № 1058, який визначає інших порядок та умови призначення пенсії.

Вказані доводи є безпідставними, оскільки особам, які мають право на зменшення пенсійного віку за Законом № 796, передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій (пенсій за віком на пільгових умовах).

Втім, вид пенсії відповідає та порядок її призначення здійснюється на умовах, що визначені Законом № 1058.

Аналіз статті 55 Закону № 796 свідчить, що особи, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте, вид пенсії, що їм призначається - це пенсія за віком, яка згідно вищенаведених положень законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з положеннями Закону № 1058.

Верховний Суд в постанові від 30.11.2023 у справі № 580/3792/23 сформулював правові висновки у аналогічних правовідносинах, а саме:

1) статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку;

2) пенсія за віком, призначена з урахуванням положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призначається, перераховується та виплачується у відповідності з положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки заява позивача до пенсійного органу від 11.10.2023 фактично стосувалась того самого виду пенсії (пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки.

Посилання позивача на застосування у розрахунках пенсії окремого шифру для різних видів пенсії (103 для пільгової пенсії за віком та 101 - пенсії за віком на загальних умовах) не впливають на вказаний висновок, оскільки ці значення не можна розцінювати як підстави для призначення пенсії.

Субсидіарне застосування при призначенні пенсії позивача окремих положень Закону №1788 щодо необхідних стажу та віку не свідчить про те, що така пенсія не є пенсією за віком за нормами Закону № 1058. Перехідні положення цього Закону (п. 2) прямо передбачають визначення розміру та порядку призначення пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням Закону № 1058.

Цим такі пенсії відрізняються від пенсій за віком, призначених виключно за нормами Закону № 1788 (наприклад, трудові пенсії за вислугою років). Адже цей закон передбачає інший порядок, зокрема, визначення розміру пенсії (ст. 19).

Зважаючи на наведене, є безпідставним посилання позивача, що його пенсія призначена відповідно до Закону № 1788, а тому не призначалася відповідно до Закону № 1058.

Вирішальною у даній справі ознакою закону, за яким призначається пенсія, є наявність у ньому норми, яка встановлює її розмір, оскільки саме така норма визначає заробітну плату, що враховується при призначенні пенсії.

Фактичні обставини даної справи свідчать, що розмір пенсії позивача визначений на підставі статей 27, 40 Закону № 1058. Тому незалежно від пільгових умов її призначення, вона вважається пенсією за віком за Законом № 1058.

Правові висновки Верховного Суду, на які посилається позивач, не є релевантними до обставин справи, що розглядається.

Так, у справі № 528/196/17 (п.37 постанови від 23 жовтня 2020 року) позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону № 1788, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Цим вказана справа відрізняється від справи, що розглядається, у якій призначення пенсії відбувалося одразу у розмірі, передбаченому Законом № 1058.

У інших постановах позивачам були призначені пенсії за вислугою років, розмір та порядок призначення яких також відрізняються від встановленого статтями 27, 40 Закону № 1058.

Є неприйнятними посилання позивача на дискримінаційне правове регулювання прав на пенсійне забезпечення різних категорій отримувачів пільгових пенсій, оскільки ці категорії знаходяться не у однаковому становищі, розмір їх пенсій залежить від закону, за яким він визначається (ст. 27 Закону № 1058 або ст. 19 Закону № 1788), та може суттєво відрізнятися.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Хомича Івана Олександровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі № 200/7062/23 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі № 200/7062/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 25 квітня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 25 квітня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв