Справа № 280/6010/23
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 квітня 2024 року

м. Київ

справа №280/6010/23

адміністративне провадження № К/990/11391/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів -Білак М.В., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі №280/6010/23 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку,-

УСТАНОВИВ:

В липні 20023 року позивачка, через представника, звернулась до суду з позовом до Запорізької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року у справі №280/786/21 про поновлення на посаді, починаючи з 16 квітня 2021 року до 8 листопада 2021 року включно в розмірі: 137300,80 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року, позов задоволено частково.

Стягнуто із Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року у справі №280/786/21 про поновлення ОСОБА_1 в органах Запорізької обласної прокуратури на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженнями посаді прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області, починаючи з 16 квітня 2021 року до 8 листопада 2021 року включно в розмірі: 124 915 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 1 квітня 2024 року касаційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі №280/6010/23 було залишено без руху. Зокрема, скаржнику пропонувалось усунути недоліки, шляхом подання до суду документа про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали суду, скаржником усунуто недоліки в повному обсязі.

Проаналізувавши матеріали касаційної скарги та оскаржувані у справі судові рішення, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Так, предметом спору у цій справі є стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року у справі №280/786/21 за період з 16 квітня 2021 року до 8 листопада 2021 року.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Як на підставу касаційного оскарження скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, та зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних рішень помилково було застосовано положення статті 236 КЗпП України та не враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 6 грудня 2018 року у справі №465/4679/16, від 26 лютого 2020 року у справі №702/725/17 та від 17 червня 2020 року у справі №521/1892/18.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що, оскільки у період з 16 квітня 2021 року до 8 листопада 2021 року було чинним рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року у справі №280/786/21, згідно з яким Запорізька обласна прокуратура зобов`язана була поновити ОСОБА_1 на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженням прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в органах Запорізької обласної прокуратури, але цього не зробила, то такі обставини свідчили про затримку виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року у справі №280/786/21 та необхідність застосування приписів статті 236 Кодексу законів про працю України до періоду з 16 квітня 2021 року до 8 листопада 2021 року та стягнення середнього заробітку за час затримки.

Суд звертає увагу на те, що в постановах Верховного Суду неодноразово викладалися висновки у справах з подібними правовідносинами, зокрема у справі № 420/10861/21.

Так, у справі № 420/10861/21, суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що стаття 236 КЗпП не містить у собі застереження про те, що скасування рішення про поновлення на роботі звільняє роботодавця від обов`язку оплатити працівнику вимушений прогул при затримці його виконання.

На основі цих обставин і міркувань Суд дійшов висновку, що у випадку затримки виконання рішення про поновлення на роботі факт подальшого скасування цього рішення в касаційному порядку не позбавляє особу права на отримання середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення та, відповідно, не звільняє роботодавця від обов`язку здійснити таку виплату.

Судом також було звернуто увагу, що накше застосування статті 236 КЗпП може атакувати принцип обов`язковості судового рішення та здатне підважити процесуальний інститут звернення рішення суду до негайного виконання.

Тобто Верховний Суд висловив правову позицію, щодо застосування статті 236 КЗпП, відповідно до якої, у випадку скасування в апеляційному порядку рішення, яке підлягало негайному виконанню в частині поновлення на роботі, вказане не позбавляє особу права на отримання середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення та, відповідно, не звільняє роботодавця від обов`язку здійснити таку виплату.

Також, необхідно наголосити, що Верховний Суд уже висловлював подібну правову позицію щодо застосування статті 236 КЗпП у випадку скасування в апеляційному порядку рішення, яке підлягало негайному виконанню в частині поновлення на роботі у постанові від 15 лютого 2023 року у справі №460/16522/21.

Аналізуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій, Суд дійшов до висновку, що суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у справі №280/6010/23 відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

За такого правового регулювання та обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтею 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Запорізької обласної прокуратури на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі №280/6010/23 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку.

2. Копію ухвали направити заявнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

М.В. Білак

А.Г. Загороднюк,

Судді Верховного Суду