Справа № 520/12248/23
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю

26 квітня 2024 р. справа № 520/12248/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - заявник, громадянин), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2020 року по дату його звільнення за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; 2) зобов`язання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (Код , юридична адреса: вул. Шевченка,8 м.Харків,61013) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) за періоди: - з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14.11.2019 №294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, - з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 15.12.2020 №1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, - з 01.01.2022 року по 16.08.2022 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 № 1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; 3) зобов`язання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (Код , юридична адреса: вул. Шевченка,8 м.Харків, 61013) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 01.01.2020 по день фактичної виплати перерахованих сум грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2023р. позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2020 року по по 17.08.2022 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області () здійснити ОСОБА_1 (адреса - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) за періоди: - з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14.11.2019 №294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, - з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 15.12.2020 №1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, - з 01.01.2022 року по 16.08.2022 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 № 1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; позов у решті вимог - залишено без задоволення.

27.12.2023 року рішення суду набрало законної сили, виконавчий лист по даній справі представнику позивача видано 13.03.2024 року.

11.01.2024 року вх.№01/3340/24 (через підсистему "Електронний суд" подано 10.01.2024 року) представником позивача до суду подано заяву про встановлення судового контролю, в якій зазначено, що у відповідь на адвокатський запит ГУ ДСНС України в Харківській області надано лист від 03.01.2024 року, що вказане рішення наразі знаходиться на стадії добровільного виконання, на підтвердження чого надано довідку розрахунок №4 від 03.01.2024 року щодо перерахунку грошового забезпечення позивача за вищевказаним механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії з остаточною сумою, належною до виплати. З вказаної довідки позивачем встановлено, що грошове забезпечення включало в себе такі складові як, посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за вислугу років (30%), надбавка за особливості проходження служби (50%), премія. Проте, в розрізі таких показників як надбавка за особливості проходження служби та премія, відповідний перерахунок проведено неправильно, з необґрунтованим зменшенням з невідомих підстав, що негативно вплинуло на кінцевий результат. А тому, на думку представника позивача, рішення суду у даній справі залишається невиконаним. У зв`язку з чим, просив встановити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 року по справі № 520/12248/23, яке набрало законної сили, у спосіб зобов`язання ГУ ДСНС України у Харківській області подати у строк, встановлений судом, звіт про виконання вказаного рішення у спосіб вчинення належного перерахунку грошового забезпечення позивача з наданням суду та позивачу в особі представника, підтверджуючих доказів з детальним розрахунком всіх складових грошового забезпечення, з метою перевірки правильності такого розрахунку у судовому порядку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2024р. прийнято до провадження заяву про встановлення судового контролю по справі №520/12248/23 та зупинено провадження (розгляд) за заявою представника позивача про встановлення судового контролю по справі №520/12248/23 до повернення матеріалів справи з Другого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2024р. поновлено провадження з розгляду заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі №520/12248/23.

13.03.2024 року від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до суду надійшли додаткові пояснення (вх. №01-26/24382/24) на подану заяву в порядку ст. 382 КАС України, в яких зазначено, що на виконання рішення суду Головне управління в добровільному порядку провело перерахунок грошового забезпечення та здійснило виплату з урахування раніше виплачених сум та податків грошове забезпечення за період проходження служби 2020-2022 р.р. Також, зазначив, що під час проведення перерахунку Головне управління керувалося листом ДСНС України від 18.08.2023 р. № 20-15603/201. А тому, просив суд відмовити позивачу в заяві про встановлення судового контролю в порядку ст. 382 КАС України.

14.03.2024 року від представника позивача до суду надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача (вх. №01-26/24812/24), в яких зазначено, що лист ДСНС України від 18.08.2023 р. № 20-15603/201 щодо особливостей нарахування та виплати грошового забезпечення не є нормативно правовим актом, тобто, не є джерелом права та містить інформативний характер. Наполягав, що відповідач, виконуючи рішення по справі № 520/12248/23 та застосовуючи нормативну формулу обрахунку надбавки за особливості проходження служби на виконання пп.1 п.5 ПКМУ № 704 від 30 серпня 2017 р. - 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, допустив неправильний математичний обрахунок, що призвело до того, що остаточний розмір надбавки за особливості проходження служби, попри збільшення посадового окладу, окладу за спеціальне звання та надбавки за вислугу років, змінився у бік зменшення; а, застосовуючи нормативну формулу обрахунку премії на виконання пп.2 п.5 ПКМУ № 704 від 30 серпня 2017 р. безпідставно зменшив розміри премії, встановлені відповідними наказами у відношенні до позивача самим же відповідачем. Просив суд врахувати вказані заперечення позовної сторони на позицію відповідача по відмові у судовому контролю; доводи відповідача, викладені у додаткових письмових поясненнях не вважати такими, що мають ознаки звіту про виконання рішення у розумінні ст.382 КАС України; визнати факт зловживанням ГУ ДСНС України в Харківській області процесуальними правами у процедурі вирішення питання щодо встановлення судового контролю у справі № 520/12248/23, що полягає у вчинення дій, які спрямовані на безпідставне перешкоджання виконанню судового рішення; вирішити питання про застосування до ГУ ДСНС України в Харківській області заходів процесуального примусу в порядку ч.1 ст.149 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2024р. витребувано від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області засвідченні належним чином письмові докази разом з письмовими поясненнями стосовно алгоритму розрахунку надбавки за особливості проходження служби позивача за період з 01.01.2020р. по 17.08.2022р. із зазначенням відсоткових та арифметичних складових.

16.04.2024 року від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до суду надійшли додаткові пояснення (вх. №01-26/36216/24), в яких зазначено, що відповідно до листа ДСНС міститься зразок довідки обрахунку грошового забезпечення, так постало питання щодо обрахунку ОВЗ; в колонці 50 % містить показник ОВЗ, який позивач отримував під час служби, але враховуючи положення листа даний показник зазнав коригування в гривневому еквіваленті; зразок довідки не містить в собі колонку ОВЗ перераховану (тобто кориговану), але вона становить дробні %, виходячи з періодів; розрахунок ОВЗ проводиться посадовий оклад + оклад за звання + надбавка за вислугу років + % надбавка ОПС (коригована).

24.04.2024 року (вх. №01-26/39403/24) від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до суду надійшла довідка - розрахунок (Переахунок розміру грошового забезпечення відповідно до рішення суду ОСОБА_1 за період з 01.01.2020р. по 17.08.2022р.).

Вирішуючи питання про встановлення судового контролю у порядку ст.382 КАС України, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 10.02.2022р. по справі № 160/13013/19 дійшов наступних правових висновків.

"Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення.

Так, у рішенні по справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Суд зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-Позивача.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи."

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2023р. зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) за періоди: - з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14.11.2019 №294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, - з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 15.12.2020 №1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, - з 01.01.2022 року по 16.08.2022 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 № 1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

З наданих Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області письмових пояснень та довідки-розрахунку № 810 від 19.12.2023р., платіжних інструкцій № 7628 від 26.12.2023 р., № 7627 від 26.12.2023 р., №7614 від 26.12.2023 р., довідки - роз`яснень вбачається, що на виконання рішення суду у даній справі 27.09.2023р. відповідачем здійснено перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум та податків) грошового забезпечення за періоди з 01.01.2020 року по 24.05.2022 року (враховуючи, що з 25.05.2022р., за твердженням заявника, що не заперечується відповідачем, виплату грошового забезпечення було припинено за наказом №257 від 27.05.2022р.).

Загальна сума перерахунку склала 46,70 грн.

У наданих поясненнях відповідачем зазначено, що грошове забезпечення позивача за вказаний період розраховано за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня відповідного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Суд зазначає, що ані у позовній заяві, ані під час розгляду справи питання щодо відсоткового та грошового еквівалентів складових грошового забезпечення, зокрема, надбавки за особливості проходження служби та премії, позивачем не ставились, відповідних вимог не заявлялось, жодних доказів встановлення цих складових грошового забезпечення, позивачем не надавалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд зазначає, що в межах даної справи судом вирішувалось питання щодо відповідності закону управлінського волевиявлення органу публічної адміністрації з приводу використання при обчисленні грошового забезпечення військовослужбовця сталого показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2018р., а не показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня кожного нового поточного календарного року.

Так, в рішенні суду у даній справі суд дійшов наступного висновку: "у період 01.02.2020р.-17.08.2022р. (день звільнення заявника) грошове забезпечення заявника як військовослужбовця має обчислюватися із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020р. за Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", у період з 01.01.2021р. - із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021р. за Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", у період з 01.01.2022р. - із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022р. за Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік"."

Отже, позов було спрямовано на обтяження суб`єкта владних повноважень здійснити перерахування та виплату позивачу грошового забезпечення за вказані періоди за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року.

Відтак, показники розмірів власного грошового забезпечення заявника до звільнення з військової служби, у тому числі, відсоткового чи грошового їх значення, юридичного значення для правильного вирішення спору у справі не мали та судом не досліджувались.

Вимоги щодо конкретних розмірів власного грошового забезпечення, у тому числі, відсоткового чи грошового їх значення, позивачем в межах даної справи не заявлялись та судом не вирішувались.

Питання щодо розміру відсоткового та грошового еквівалентів у позивача виникло вже під час виконання рішення суду у даній справі.

При цьому, лише під час вирішення питання про встановлення судового контролю за виконання рішення суду, позивачем надані накази щодо встановлення відсоткового розміру складових грошового забезпечення, зокрема, надбавки за особливості проходження служби та премії. Вказані накази позивачем раніше до суду не надавались.

З наданих додаткових пояснень Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області та довідки-роз`яснення вбачається, що в колонці 50% містить показник надбавки за особливості проходження служби, який позивач отримував під час служби.

При перерахуванні розміру надбавки за особливості проходження служби за рішенням суду відповідачем використано процентне співвідношення, виходячи з відповідних періодів.

При цьому, розрахунок надбавки за особливості проходження служби проводиться наступним чином: посадовий оклад + оклад за звання + надбавка за вислугу років + % надбавка ОПС (коригована).

Премію за періоди з 01.01.2020 року по 24.05.2022 року розраховано у розмірі 10%.

Перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум та податків) грошового забезпечення за періоди з 01.01.2020 року по 24.05.2022 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня відповідного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, відповідачем здійснено.

Згідно наданої довідки-роз`яснення вбачається, що грошове забезпечення заявника обчислено відповідачем із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020р. за Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", у період з 01.01.2021р. - із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021р. за Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", у період з 01.01.2022р. - із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022р. за Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік".

Існування арифметичних помилок у довідці - розрахунку судом не виявлено.

За таких обставин, підстави для застосування процедури судового контролю за ст.382 КАС України відсутні.

Стосовно клопотання представника позивача про застосування до владного суб`єкта заходів процесуального примусу в порядку ч. 1 ст. 149 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів зловживання відповідачем процесуальними правами, що суперечить завданню адміністративного судочинства, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Представником позивача таких доказів не надано.

За таких обставин, клопотання представника позивача про застосування до владного суб`єкта заходів процесуального примусу в порядку ч. 1 ст. 149 КАС України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

ухвалив:

Заяву представника позивача про встановлення судового контролю по справі №520/12248/23 - залишити без задоволення.

Клопотання представника позивача про застосування до владного суб`єкта заходів процесуального примусу в порядку ч. 1 ст. 149 КАС України - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя О.В. Старосєльцева