Справа № 160/10863/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
УСТАНОВИВ:
26.04.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на дійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо направлення ОСОБА_1 на проходження військової служби у період мобілізації без його згоди, як особи, яка має інвалідність III групи з дитинства;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо направлення ОСОБА_1 на проходження ВЛК та недійсними результати огляду ВЛК відносно ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2024 року № 114 (по стройовій частині).
Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про застосування заходів забезпечення позову, у якій просить:
вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2024 року № 114 (по стройовій частині), яким відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом призначено до Військової частини НОМЕР_1 державної спеціальної служби транспорту солдата запасу ОСОБА_1 , стрільцем-номером обслуги з відділення охорони 2 взводу охорони і роти охорони 4 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .
В обґрунтування заяви про застосування заходів забезпечення позову зазначено, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи з дитинства, що підтверджується Довідкою МСЕ -ДНА - 01 № 002445 від 08.01.1997 року. Відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_2 - не придатний до військової служби. Вказує, що ним було отримано повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , куди останній з`явився для оформлення відстрочки, оскільки відповідно до приписів абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема визнані в установленому порядку особами з інвалідністю. Заявником було надано всі необхідні медичні документи, що підтверджують його діагноз - висока амбліопія правого ока. Окрім того, обстеженням встановлено захворювання лівого ока. Однак, не зважаючи на вказані обставини, йому було надано Витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2024 року № 114 (по стройовій частині), з якого йому стало відомо, що відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом вважати призначеним до Військової частини НОМЕР_1 державної спеціальної служби транспорту солдата запасу ОСОБА_1 , стрільцем-номером обслуги з відділення охорони 2 взводу охорони і роти охорони 4 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 . Вказує, що виконання такого наказу може призвести до утруднення захисту його права та може загрожувати його життю, так як дійсний стан здоров`я заявника ОТЦК враховано не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Приписами пунктів 2, 3 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
Суд не бачить необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.
Вирішуючи питання про забезпечення позову у цій справі суд виходить з такого.
Відповідно до ч.1, 2 ст.151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.6 ст.154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Суд зазначає, що заявником не надано до суду будьяких доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення його захисту без вжиття заходів забезпечення позову.
При цьому, суд зазначає, що посилання у якості належного та допустимого доказу, у відповідності до норми ст. ст. 73- 77 КАС України, на той факт, що «він є інвалідом 3 групи з дитинства/захворювання лівого ока, тощо», не є підтвердженням того факту, що наявна очевидна небезпека правам, свободам та інтересам позивача.
При цьому, матеріали поданої заяви позивача здійсненої до відповідача 1,2 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, не містять будь-якого обґрунтування наявності у позивача підстав вважати, що подана останнім позовна заява (заява про забезпечення), буде задоволена.
З оглянутих матеріалів адміністративної справи, заяви про забезпечення адміністративного позову, судом не встановлено, станом на час розгляду вказаної заяви, наявності доказів існування перелічених у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Заявником на час вирішення заяви про забезпечення позову не надано, а судом не встановлено обґрунтованих доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Таким чином, позивачем не доведено наявності у цій заяві хоча б однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, для постановлення судом ухвали про забезпечення позову.
З огляду на зазначене вище суд приходить до висновку, що відсутні передбачені ч.1 ст.150 КАС України обставини для вжиття заходів забезпечення позову, тому подана заява є такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150-157 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Копію ухвали направити учасникам справи.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , код ОКПП НОМЕР_3 ) .
Відповідач 1: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).
Відповідач 2: ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Ільков