Справа № 380/6445/24
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26 квітня 2024 рокусправа № 380/6445/24

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кравців О.Р. одержав позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплату солдату ОСОБА_1 грошового забезпечення у сумі 7815,26 грн. за серпень 2022 року та додаткової винагороди у сумі 30 000,00 грн. за серпень 2022 року і додаткової винагороди у сумі 74 193,55 грн. за період з 01 по 23 серпня 2022, а загалом у сумі 112 008,81 грн.;

- зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити солдату ОСОБА_1 грошове забезпечення у сумі 7815,26 грн. за серпень 2022 року та додаткову винагороду у сумі 30000,00 грн. за серпень 2022 року і додаткову винагороду у сумі 74193,55 грн. за період з 01 по 23 серпня 2022, а загалом у сумі 112 008,81 грн.

Також представник позивача просить поновити строк звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 29.03.2024 позовну заяву залишено без руху. Суд вказав, зокрема, що викладені в позовній заяві причини пропуску строків звернення до адміністративного суду не є поважними.

Ухвалу суду представник позивача отримав 05.04.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представник позивача подав заяву про усунення недоліків, в якій вказав на причини пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Щодо поважності пропуску строків звернення до суду, представник позивача повторно звернув увагу, що позивач дізнався про порушене право після отримання листа-відповіді на адвокатський запит від 15.09.2023. Позивача не повідомлялося про відкриття кримінального провадження, не доводились до відома накази командира Військової частини НОМЕР_1 №215-АД від 31.08.2022, №221-АД від 31.08.2022, на які посилається відповідач у довідці про розмір грошового забезпечення за липень - серпень 2022 року.

Додатково вказав, що позивач з моменту мобілізації перебував в зоні бойових дій, а з 01.09.2022 на стаціонарному лікуванні, тому позивач не мав об`єктивної можливості контролювати розмір грошового забезпечення, яке йому нараховувалося. Також вказав, що введення воєнного стану є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Враховуючи викладене, вважає, що причини поновлення строку на звернення до суду є поважними.

При вирішенні заяви суд керується таким.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 у справі №362/643/21 визначила, що військова служба є різновидом публічної служби.

Положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП країни) (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й з об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

День, коли особа дізналася про порушення свого права це встановлений з доказів день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Відповідно до позовних вимог позивач просить Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення у сумі 7815,26 грн. за серпень 2022 року та додаткову винагороду у сумі 30000,00 грн. за серпень 2022 року і додаткову винагороду у сумі 74193,55 грн. за період з 01 по 23 серпня 2022, проте до суду звернувся тільки 25.03.2024, тобто з пропуском строку понад півтора роки.

Суд зауважує, що у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Крім того, з матеріалів позову з`ясовано, що позивач уклав договір про надання правової допомоги тільки 07.09.2023, за рік після неотримання всіх належних йому сум. Представник позивач звернувся з адвокатським запитом від 07.09.2023 до відповідача з приводу порушеного права позивача та отримав 16.09.2023 відповідь на запит від 15.09.2023.

Водночас представник позивача направив до суду позовну заяву 18.03.2024, позовна заява та ордер на надання правової допомоги складені 17.03.2024.

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

За загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє грошове забезпечення. Вказана гарантія передбачає виплату військовослужбовцям грошового забезпечення у розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України та у порядку визначеному Міністром оборони України (частина 4 статті 9 Закону №2011-XII).

Із доказів долучених до позовної заяви та її змісту суд встановив, що відповідач в серпні 2022 року здійснив виплату грошового забезпечення позивача в неналежному розмірі. Тобто після отримання саме за серпень 2022 року грошового забезпечення в меншому розмірі, ніж встановлений нормами законодавства, позивач дізнався про своє порушене право. Водночас суд звертає увагу, що позивач не вказує на здійснення виплати грошового забезпечення в меншому розмірі, ніж встановлений нормами законодавства ні до, ні після серпня 2022 року.

Також, суд вже звертав увагу представника позивача про те, що отримання листа-відповіді від Військової частини НОМЕР_1 на адвокатський запит не змінює моменту з якого позивач мав дізнатися про порушене право. Водночас суд звертає увагу, що навіть після отримання 16.09.2023 листа-відповіді на адвокатський запит, представник позивача звернувся до суду з порушенням тримісячного строку.

Суд бере до уваги покликання представника позивача, що позивач з моменту мобілізації перебував у зоні бойових дій, а з 01.09.2022 на стаціонарному лікуванні, проте така обставина не може визнаватися поважною для поновлення строків звернення до суду, що порушені аж на півтора роки.

Також слід звернути увагу, що встановлення процесуальних строків законом та перевірка їх дотримання сторонами судом передбачено з метою дисциплінування учасників судового процесу, належного та своєчасного користування ними своїми процесуальними правами та обов`язками.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №804/6158/17.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позивач у встановлений в ухвалі суду від 29.03.2024 строк не усунув в повному обсязі недоліки позовної заяви. З позиції суду, вказані представником позивача причини пропуску строку звернення до суду не є поважними та підстав для його поновлення немає.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини 5 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, відповідно до ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, таку слід повернути позивачу.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці ухвалу прийнято 26.04.2024.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 241-243, 248, 294 КАС України, суддя,-

у х в а л и в :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

2. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

3. Роз`яснити позивачу, що згідно з частиною 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала про повернення позовної заяви набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати підписання ухвали до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяКравців Олег Романович