Справа № 460/13955/23
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2024 року м. Рівне №460/13955/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про поновлення на посаді, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

1) негайно поновити ОСОБА_1 на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу - начальника тилу з моменту зняття з всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 у відповідності до рішення іменем України судді Рівненського окружного адміністративного суду Борискіна С.А. від 21.10.2022 в справі №460/24226/22, яким адміністративний позов ОСОБА_1 (третя особа на стороні позивача - Національне агентство з питань запобігання корупції) до в/ч НОМЕР_1 задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано пункт 3.1 наказу ТВО командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.07.2022 № 141 в частині самовільного залишення військової частини або місця служби з 14.07.2022 майором ОСОБА_1 та його зняття з всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 ;

2) негайно поновити майора ОСОБА_1 у всіх видах забезпечення в/ч НОМЕР_1 з 14.07.2022, а фінансового забезпечення - з 06.07.2022, адже не виплачується ні грошове забезпечення, ні додаткова виплата в 30 тисяч грн. з 1 липня 2022 року у відповідності до рішення іменем України судді Рівненського окружного адміністративного суду Борискіна С.А. від 21.10.2022 в справі №460/24226/22, яким адміністративний позов ОСОБА_1 (третя особа на стороні позивача - Національне агентство з питань запобігання корупції) до в/ч НОМЕР_1 задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано пункт 3.1 наказу ТВО командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.07.2022 №141 в частині самовільного залишення військової частини або місця служби з 14.07.2022 майором ОСОБА_1 та його зняття з всіх видів забезпечення в/ч НОМЕР_1 ;

3) стягнути з в/ч НОМЕР_1 783150 грн. нанесеної матеріальної шкоди з нарахуванням втрати частини доходів; призначити судовий контроль за виконанням судового рішення в/ч НОМЕР_1 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 покликається на те, що проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 . Як вказує позивач, під час проходження військової служби ним були виявленні факти вчинення керівництвом в/ч НОМЕР_1 корупційних злочинів, у зв`язку з чим останній звернувся до Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону. Також, на думку позивача, з метою перешкоджання діяльності позивача як викривача ТВО командира в/ч НОМЕР_1 виніс наказ від 17.07.2022 №141, пунктом 3.1 якого ОСОБА_1 визнано таким, що самовільно залишив військову частину, та знято з усіх видів забезпечення. Названий пункт наказу від 17.07.2022 №141 був визнаний протиправним та скасований рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року по справі №460/24226/22. З огляду на вказане, позивач стверджує, що на виконання рішення суду по справі №460/13955/23 відповідач повинен був поновити його на раніше займаній посаді, а також відновити виплату йому грошового забезпечення. Враховуючи, що відповідач вказаних дій не вчинив, то позивач зазнав матеріальних втрат у вигляді невиплаченої заробітної плати, на яку додаткового має бути нарахована компенсація втрати частини доходів. За наведених обставин, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав та подав до суду відзив на позовну заяву. Заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що 14.07.2022 було зареєстроване кримінальне провадження №069 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України, а саме самовільно залишив місце проходження військової служби. З огляду на вказане, командиром Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України винесений наказ від 28.07.2022 № 262, яким ОСОБА_1 призупинено військову службу з 26.07.2022 та увільнено від займаної посади. В подальшому, на підставі зазначеного наказу командиром в/ч НОМЕР_1 виданий наказ від 29.07.2022 № 153, яким позивачу призупинено строк військової служби, вислуги років для призначення пенсії та вислуги у військовому званні, виплату грошового та здійснення продовольчого, речового забезпечення, а також виключено зі списків в/ч НОМЕР_1 . Таким чином, відповідач вказує, що ухвалення судом рішення по справі №460/24226/22 щодо скасування пункту 3.1 наказу ТВО командира в/ч НОМЕР_1 від 17.07.2022 № 141, жодним чином не поновлює позивача на посаді та не зараховує його на всі види грошового забезпечення в/ч НОМЕР_1 , оскільки на момент винесення такого судового рішення ОСОБА_1 був увільнений від виконання обов`язків, а військову службу призупинено. З огляду на вказане, відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Правом на подання до суду відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив учасники справи не скористалися.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду 19.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

23.11.2023 відповідач подав до суду клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 провадження у справі було закрито на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

07.12.2023 позивач подав до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 про закриття провадження в адміністративній справі №460/13955/23.

08.12.2023 ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду витребовано матеріали адміністративної справи №460/13955/23 з Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.01.2024 та від 03.01.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та вирішено апеляційний розгляд справи провести в порядку письмового провадження відповідно.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а саме ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 у справі №460/13955/23 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

02.02.2024 матеріали судової справи №460/13955/23 повернулися до Рівненського окружного адміністративного суду з суду апеляційної інстанції.

Того ж дня, проведено реєстрацію судової справи №460/13955/23 в автоматизованій системі документообігу суду для продовження розгляду та за наслідками автоматизованого розподілу для розгляду судової справи визначено суддю Друзенко Н.В.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 прийнято до провадження справу № 460/13955/23 та вирішено її розгляд здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 06.03.2022 № 6 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначений на посаду заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу начальника тилу.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 15.06.2022 № 108 (по стройовій частині) позивач вибув у службове відрядження до міста Черкаси, 15.06.2022 з метою виконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України від 09.07.2022 №226 (по особовому складу) майора ОСОБА_1 , увільнено з посади заступника командира батальйону з тилу начальника тилу 94 окремого батальйону охорони та обслуговування Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України та призначено заступником командира танкового батальйону з тилу НОМЕР_3 окремої піхотної бригади Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України.

Пунктом 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.07.2022 №133 (по стройовій частині) майору ОСОБА_1 , у зв`язку з переведенням до іншої військової частини, надано п`ять днів з 10.07.2022 по 14.07.2022 для здавання справ та посади, яку обіймає.

Також матеріалами судової справи стверджується, що під час проходження військової служби ОСОБА_1 , вважаючи, що службовими особами в/ч НОМЕР_1 вчиняються корупційні зловживання, протягом липня-серпня 2022 року звертався до командування в/ч НОМЕР_1 , а також до правоохоронних та інших органів влади, з метою усунення виявлених, на його думку, кримінальних правопорушень (зокрема, до Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, Черкаського зонального відділу військової служби правопорядку, Служби безпеки України, Генеральної прокуратури України, Державного бюро розслідувань, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Національного антикорупційного бюро України, Рівненського районного управління поліції, Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, начальника ВСП у ЗСУ, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, командувача логістики ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Крім того, в матеріалах справи містяться докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 , зокрема, у правовідносинах з відповідачем має статус викривача, тобто фізичної особи, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, звернулася із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування.

14.07.2022 ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 , викликав поліцію ( АДРЕСА_1 ), з метою повідомлення виявлених, на його думку, у військовій частині НОМЕР_1 злочинів, передбачених ст.410 та 426 Кримінального кодексу України.

Після прибуття наряду поліції позивач 14.07.2022 разом з працівниками поліції залишив місце служби для фіксації заявленої позивачем інформації у відділі поліції.

Разом з тим, з матеріалів справи також слідує, що 17.07.2022 ТВО начальника штабу перший заступник командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернувся до командира в/ч НОМЕР_1 з рапортом, в якому повідомляв, що майор ОСОБА_1 відсутній на військовій службі більше 3(трьох) днів. У рапорті зазначено, що 14.07.2022 командир в/ч НОМЕР_1 , через чергового частини НОМЕР_1 , намагався викликати майора ОСОБА_1 , але останній на дзвінок мобільного телефону не реагував. 14.07.2022 майор ОСОБА_1 на зв`язок з командиром в/ч НОМЕР_1 не виходив (мобільний зв`язок був відсутній). На нараду до командира військової частини, яка була назначена на 18:00 год. 14.07.2022, не з`явився. Також зазначено, що майор ОСОБА_1 покинув населений пункт Ірдинь, Черкаської області. Вказано, що 15.07.2022 командир в/ч НОМЕР_1 , через чергового частини НОМЕР_1 , визначив шикування всіх заступників командира в/ч НОМЕР_1 , а особливо майора ОСОБА_1 , та всiх командирів пiдрозділів в/ч НОМЕР_1 . 15.07.2022 на шикуванні був відсутній майор ОСОБА_1 Командир військової частини НОМЕР_1 намагався зв`язатися з майором ОСОБА_1 через мобільний зв`язок, але останній на дзвінок мобільного телефону не реагував. Також у рапорті майора ОСОБА_3 зазначено, що станом на 17.07.2022 позивач знаходиться в м. Рівне без поважних причин.

На підставі зазначеного рапорту, 17.07.2022 ТВО командира в/ч НОМЕР_1 прийнято наказ №141, пунктом 3 якого вирішено: "Вважати таким, що з 14.07.2022 самовільно залишив військову частину або місце служби: 3.1. майор ОСОБА_1 , заступник командира батальйону з тилу - начальник тилу військової частини НОМЕР_1 . Зняти з всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 ".

Вказані вище обставини справи стверджуються як матеріалами справи, так і рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 по справі № 460/24226/22, яке набрало законної сили.

26.07.2022 керівником Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне провадження №0000069 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України (самовільне залишення частини або місця служби 14.07.2022 майором ОСОБА_1 ).

В подальшому, наказом командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України від 28.07.2022 № 262 (по особовому складу), відповідно до абзацу третього частини другої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пунктів 144-2, 144-3 Положення № 1153/2008 про проходження громадянам України військової служби у Збройних Силах України , затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (зі змінами), майору ОСОБА_1 , заступнику командира батальйону охорони та обслуговування Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України, призупинено військову службу з 26.07.2022 та увільнено від займаної посади. Підставою прийняття названого наказу, як слідує з його змісту, є витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.07.2022 про реєстрацію 26.07.2022 кримінального провадження №0000069.

На підставі вказаного вище наказу командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України, командиром в/ч НОМЕР_1 винесений наказ від 29.07.2022 № 153 (по стройовій частині), пунктом 4 якого майору ОСОБА_1 , заступнику командира батальйону з тилу начальнику тилу в/ч НОМЕР_1 , призупинено строк військової служби, вислуги років для призначення пенсії та вислуги у військовому званні, виплату грошового та здійснення продовольчого, речового забезпечення та виключено зі списків в/ч НОМЕР_1 .

Позивач, вважаючи, що після набрання законної сили рішенням суду по справі № 460/24226/22 відповідач протиправно не поновив його на раніше займаній посаді, а також протиправно не відновив виплату його усіх видів грошового забезпечення, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 65 Конституції України, громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та діє станом на час розгляду справи.

Порядок проходження військової служби військовослужбовцями врегульовано, зокрема, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-XII), Положення № 1153/2008м про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008 № 1153/2008).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Пунктом 116 Положення № 1153/2008 встановлено перебування військовослужбовців у розпорядженні відповідних командирів.

З огляду на підпункт 14 пункту 116 Положення №1153/2008, зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі, зокрема, якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими, або до дня набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі.

Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.

Частиною четвертою статті 24 Закону № 2232-XII визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Частиною другою статті 24 названого Закону врегульовано питання призупинення військової служби.

Згідно із абзацом 1 частини другої статті 24 Закону №2232-XII, військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Абзацами 2-5 частини другої статті 24 Закону №2232-XII (у редакції, чинній станом день винесення командиром Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України наказу від 28.07.2022 № 262) передбачено, що початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Тотожні за змістом норми права закріплені в пунктах 144-1 і 144-2 Положення №1153/2008.

В свою чергу, пунктом 144-3 Положення № 1153/2008 регламентовано, що звільнення з посад військовослужбовців, військову службу яким призупинено, здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу.

Звільнення з посад військовослужбовців, призначених на посади Президентом України, військову службу яким призупинено, здійснюється Президентом України.

У разі відсутності повноважень щодо звільнення з посади військовослужбовця, військову службу якого призупинено, командир (начальник) військової частини подає витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань безпосередньо посадовій особі, яка має таке право, для видання наказу по особовому складу.

Наказ по особовому складу доводиться до військової частини та інших посадових осіб у порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Командир (начальник) військової частини на підставі наказу по особовому складу про звільнення військовослужбовця, військову службу якого призупинено, з посади:

видає наказ по стройовій частині про призупинення виплати грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення військовослужбовця та виключення його із списків особового складу військової частини;

організовує внесення запису до примірника контракту, що зберігається в особовій справі військовослужбовця, про призупинення дії контракту;

надсилає витяг із наказу та облікові документи військовослужбовця до органу військового управління, визначеного Міністерством оборони України.

Облік військовослужбовців, військову службу яким призупинено, здійснюється в порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Крім того, пунктом 144-4 Положення №1153/2008 визначено, що у разі прибуття до місця служби військовослужбовця, військову службу якого призупинено, командир (начальник) військової частини з`ясовує підстави його відсутності і негайно інформує про це орган досудового розслідування та орган управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням. Командування військової частини або орган управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України здійснює супроводження військовослужбовця до органу досудового розслідування.

Таким чином, вказаними вище нормами Закону № 2232-XII та Положення № 1153/2008 чітко визначений алгоритм дій командира щодо призупинення військової служби.

Суд враховує, що стаття 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), визначає порядок проведення службового розслідування, яке, з огляду на приписи частини першої статті 84 цього Статуту, може передувати прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення та проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі Порядок № 608).

Частиною четвертою статті 85 Дисциплінарного статуту встановлено, що якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Аналіз положень частини другої статті 24 Закону №2232-XII у системному зв`язку з пунктами 144-1 144-4 Положення №1153/2008 та частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту дозволяє зробити висновок про те, що для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до ЄРДР. У свою чергу внесення відповідних відомостей до ЄРДР здійснюється на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини, яким під час службового розслідування з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення.

Визначення в абзаці другому частини другої статті 24 Закону №2232-XII командира військової частини суб`єктом звернення до органу досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення, на підставі якої вносяться відповідні відомості до ЄРДР, обумовлено, перш за все, тим, що кримінальні правопорушення, передбачені абзацом першим частини другої цієї статті, нерозривно пов`язані з порушенням військовослужбовцем військової дисципліни.

Аналогічний правовий висновок сформований Верховним Судом у постанові від 17.10.2023 по справі № 420/8263/22 (адміністративне провадження № К/990/14623/23).

Частиною четвертою статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Рівненського окружного адміністративного від 21.10.2022 по справі № 460/24226/22, яке набрало законної сили 22.11.2022 (текст судового рішення доступний для перегляду в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/106982878), були встановлені обставини, що передували внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне провадження №0000069 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України щодо самовільного залишення частини або місця служби 14.07.2022 майором ОСОБА_1 , а саме:

«Разом з тим, з матеріалів справи також слідує, що 17.07.2022 ТВО начальника штабу перший заступник командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом, в якому повідомляв, що майор ОСОБА_1 відсутній на військовій службі більше 3(трьох) днів.

У такому рапорті зазначено, що 14.07.2022 командир військової частини НОМЕР_1 , через чергового частини НОМЕР_1 , намагався викликати майора ОСОБА_1 , але останній на дзвінок мобільного телефону не реагував. 14.07.2022 майор ОСОБА_1 на зв`язок з командиром військової частини НОМЕР_1 не виходив (мобільний зв`язок був відсутній). На нараду до командира військової частини, яка була назначена на 18:00 год. 14.07.2022, не з`явився. Також зазначено, що майор ОСОБА_1 покинув населений пункт Ірдинь, Черкаської області.

Вказано, що 15.07.2022 командир військової частини НОМЕР_1 , через чергового частини НОМЕР_1 , визначив шикування всіх заступників командира військової частини НОМЕР_1 , а особливо майора ОСОБА_1 , та всiх командирів пiдрозділів військової частини НОМЕР_1 . 15.07.2022 на шикуванні був відсутній майор ОСОБА_1 Командир військової частини НОМЕР_1 намагався зв`язатися з майором ОСОБА_1 через мобільний зв`язок, але останній на дзвінок мобільного телефону не реагував.

Також у рапорті майора ОСОБА_3 зазначено, що станом на 17.07.2022 позивач знаходиться в м. Рівне без поважних причин.

На підставі зазначеного рапорту, 17.07.2022 ТВО командира військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №141, пунктом 3 якого вирішено: "Вважати таким, що з 14.07.2022 самовільно залишив військову частину або місце служби: 3.1. майор ОСОБА_1 , заступник командира батальйону з тилу - начальник тилу військової частини НОМЕР_1 . Зняти з всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 ".

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) "Про призначення службового розслідування" від 17.07.2022 №103, з метою уточнення причин і умов, що сприяли самовільному залишенню військової частини 14.07.2022 та відсутності більше 3 (трьох) днів заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу-начальника тилу майори ОСОБА_1 , а також встановлення ступеня вини командирів та начальників військової частини, чиї дії або бездіяльність стали причиною правопорушення, зобов`язано провести службове розслідування стосовно заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу-начальника тилу майори ОСОБА_1 .

25.07.2022 заступником військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_4 складено Акт службового розслідування за фактом самовільного залишення місця проходження військової служби майором, призваним за мобілізацією ОСОБА_1 (далі Акт).

У такому Акті, зокрема, вказано, що майор ОСОБА_1 14.07.2022 залишив місце розташування військової частини НОМЕР_1 , тобто здійснив самовільне залишення частини в умовах воєнного стану.

Зазначено, що вина позивача проявляється у формі прямого умислу та в бажанні настання наслідків вказаного правопорушення.

В Акті вказано, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.65 Конституції України, ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України.

Виходячи із зазначеного, в Акті пропонувалося надіслати до Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування повідомлення про кримінальне правопорушення, скоєне позивачем, разом з копією матеріалів службового розслідування.

Результати службового розслідування оформлені наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.07.2022 №109, яким, зокрема, наказано: за самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 14.07.2022, вчинене в умовах воєнного стану, повідомлення про кримінальне правопорушення, скоєне майором, призваним за мобiлiзацiєю ОСОБА_1 , разом з копією матеріалів цього службового розслідування надіслати до Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

26.07.2022 керівником Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне провадження №0000069 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України (самовільне залишення частини або місця служби 14.07.2022 майором ОСОБА_1 ).»

Також матеріалами справи стверджується, що внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне провадження № 0000069 слугувало підставою для винесення командиром Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України наказу від 28.07.2022 № 262 (по особовому складу), яким майору ОСОБА_1 , заступнику командира батальйону охорони та обслуговування Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України, призупинено військову службу з 26.07.2022 та увільнено від займаної посади.

В подальшому, як встановлено судом, на підставі вказаного вище наказу командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України, командиром в/ч НОМЕР_1 винесений наказ від 29.07.2022 № 153 (по стройовій частині), пунктом 4 якого майору ОСОБА_1 , заступнику командира батальйону з тилу начальнику тилу в/ч НОМЕР_1 , призупинено строк військової служби, вислуги років для призначення пенсії та вислуги у військовому званні, виплату грошового та здійснення продовольчого, речового забезпечення та виключено зі списків в/ч НОМЕР_1 .

З урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що при винесені вказаних вище наказів від 28.07.2022 № 262 та від 29.07.2022 № 153 як командиром Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України, так і командиром в/ч НОМЕР_1 був дотриманий визначений Законом № 2232-XII та Положенням № 1153/2008 порядок призупинення несення військової служби військовослужбовцем, що самовільно залишив місце служби.

Доказів на підтвердження скасування або визнання нечинними названих наказів сторонами не надано та судом в ході розгляду справи не здобуто.

При цьому, суд наголошує, що в даному випадку мало місце призупинення військової служби позивача та його увільнення від займаної посади.

В даному випадку суд вважає за доцільне наголосити, на тому, що звільнення - це припинення або розірвання трудового договору з працівником з підстав, визначених законом.

В свою чергу, увільнення - це спосіб оформити тимчасову відсутність працівника у випадках, передбачених законодавством. Тобто, увільнення від роботи має тимчасовий характер і не припиняє трудовий договір. За працівником, увільненим від роботи, зберігається робоче місце/посада, а у визначених законодавством випадках - і середній заробіток.

Більше того, суд зауважує, що порядок звільнення з військової служби або продовження військової служби військовослужбовців, військову службу яких було призупинено, регламентований абзацами 6-9 частини другої статті 24 Закону № 2232-XII. Так, вказаними нормами права визначено, що військовослужбовці, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктів "е" пунктів 1 і 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту "е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.

Військовослужбовці, яким призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, а також яких звільнено від відбування покарання на підставі амністії, підлягають звільненню з військової служби відповідно до підпункту "ґ" пункту 1 частини четвертої, підпунктів "д" пунктів 1 та 2 частини п`ятої та підпункту "д" пункту 1, підпункту "ґ" пункту 2 частини шостої статті 26 цього Закону.

Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Аналогічні приписи містяться у пункті 144-5, 144-6 Порядку № 1153/2008.

Таким чином, суд констатує, що у разі призупинення військової служби, вирішення питання про звільнення військовослужбовця або продовження ним військової служби можливе лише після ухвалення вироку в кримінальному провадженні, що стало підставою для призупинення військової служби.

Разом з тим, в ході судового розгляду судом не встановлено обставин щодо набрання законної сили обвинувальним або виправдовувальним вироком стосовно ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000069 з приводу самовільного залишення ним частини або місця служби 14.07.2022.

В контексті вищенаведеного, суд також звертає увагу на те, що набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного від 21.10.2022 по справі № 460/24226/22, яким визнано протиправним та скасовано пункт 3.1 наказу ТВО командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.07.2022 № 141 в частині самовільного залишення військової частини або місця служби з 14.07.2022 майором ОСОБА_1 та його зняття з всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 , не породжує для відповідача жодних правових підстав для вирішення питання щодо продовження військової служби ОСОБА_1 , оскільки назване судове рішення не скасовує факту наявності, чинності та правомірності наказів командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України від 28.07.2022 № 262 та командира в/ч НОМЕР_1 від 29.07.2022 № 153, а також відсутності вироку суду в кримінальному провадженні № 0000069.

Таким чином, враховуючи, що позивач був увільнений, а не звільнений з займаної посади, накази командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України від 28.07.2022 № 262 та командира в/ч НОМЕР_1 від 29.07.2022 № 153 є чинними, тому суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, як про поновлення на посаді, усіх видах забезпечення, так і похідних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди та компенсації втрати частини доходів.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість заявлених позовних вимог, оцінивши надані учасниками справи докази суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної заяви належить відмовити повністю.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог статті 139 КАС України, - відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в позові до військової частини НОМЕР_1 про поновлення на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу - начальника тилу, поновлення у всіх видах забезпечення в/ч НОМЕР_1 з 14.07.2022, а фінансового забезпечення - з 06.07.2022, стягнення матеріальної шкоди з нарахуванням втрати частини доходів, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 25 квітня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Суддя Н.В. Друзенко