Справа № 420/5648/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5648/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльність протиправною,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатом якого позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо не направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду належним чином, під час мобілізації та прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його було направлено для проходження ВЛК яку було проведено медкомісією Приморського ТРЦК.

Відповідно картки обстеження та медичного огляду особи що оглядався візуально лікарями ТРЦК Приморського району м. Одеси, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 08.02.2024 року визнано придатним до військової служби.

Оформлену картку обстеження з підписами лікарів на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , складено 08.02.2024 року псіхоневролога, нарколога, терапевта, хірурга, невропатолога, офтальмолога, лора, дерматовенеролога, псіхіатра, стоматолога, які проводили формально візуальний огляд.

Вказані візуальні медичні огляди позивачем не підписувалось у зв`язку з формальним підходу медичного обстеження та протиправними відношенням до його стану здоров`я, що фактично підтверджується бездіяльністю їх повноваженням.

Позивач зазначає, що у зв`язку з неналежним проведенням його огляду, помилково було прийнято рішення про його придатність до військової служби, та вважає протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо не направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду належним чином, під час мобілізації.

Ухвалою суду від 23 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що 08.02.2024 позивач пройшов Військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_4 та на підставі статті 68-г графи ІІ розкладу хвороба, графи II ТДВ Б визнаний Придатним до військової служби, крім 1, 2, 3, 5, 6, 8 без корекції що підтверджується довідкою 28/767 відповідно до наказу Міністерства оборони України №402 від 2008 р. (зі змінами) «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», а тому позовна вимога про визнати протиправною бездіяльність щодо не направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду є безпідставною.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що з метою визначення призначення на особливий період, проходження медичного огляду, вирішення питання про направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, або призову на військову службу під час мобілізації, 08.02.2024 громадянин ОСОБА_1 1985 р.н. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою оновлення облікових даних та проходження медичного огляду з метою визначення ступеню придатності.

08.02.2024 він отримав направлення на ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстроване за №39/1.

08.02.2024 пройшов вищезазначену комісію та на підставі статті 68-г графи розкладу хвороба, графи II ТДВ Б визнаний Придатним до військової служби, ІІ крім 1,2,3,5,6,8,10 без корекції що підтверджується довідкою 28/767 відповідно до наказу Міністерства оборони України №402 від 2008 р. (зі змінами) «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».

Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, оскільки медичний огляд був формальним та не відповідає дійсному стану здоров`я позивача та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону).

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина сьома статті 1 Закону № 2232-XII).

Згідно з частиною дев`ятою статті 1 № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до частини десятої статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані - прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи. Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі по тексту - Положення №402).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти, ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв ; осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання , компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України.

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Стосовно посилання позивача на те, що комісією не взято до уваги наявні хвороби позивача, а також зауваження позивача на хворобливий стан, суд зазначає, що такі обставини не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог та скасування спірного рішення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що позивача було оглянуто відповідними лікарями, міститься інформація щодо результатів медичного огляду, дата та підпис лікарів, що відображено в розділі 9 картки медичного огляду військовозобов`язаного позивача по даній справі.

З огляду на викладене відповідачем доведено, що позивачу проведено медичного огляду.

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів оскарження рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.02.2024р.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» 08.02.2024 останній під особистий підпис отримав повістку «на Відправку» та зобов`язувався прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 12.02.2024 о 10:00 як такий, що підлягає мобілізації під час дії воєнного стану.

12.02.2024 позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причин.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене, встановивши, що відповідачем було направлено позивача та проведено військово-лікарську комісію, доказів оскарження рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.02.2024р., а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Беручи до уваги те, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, доказів понесення судових витрат відповідачами не надано, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльність протиправною,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.