Справа № 620/2584/24
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року Чернігів Справа № 620/2584/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності Національної поліції України щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 10.08.2009 по 02.03.2023 у Державній кримінально-виконавчій службі України; зобов`язання Національну поліцію України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 10.08.2009 по 02.03.2023 у Державній кримінально-виконавчій службі України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно не зараховано до вислуги років період проходження служби з 10.08.2009 по 02.03.2023 у Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідачем, Національною поліцією України, було подано відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, оскільки позивач службу в центральному органі управління Національної поліції України не проходила. Вказує, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України не підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції.

Відповідачем, Головним управлінням Національної поліції у м. Києві, було подано відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України не підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 12.03.2024 було повторно витребувано у Головного управління Національної поліції у м. Києві належним чином завірену копію наказу про прийняття ОСОБА_1 на службу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 згідно наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 18.04.2023 № 624 о/с було прийнято на службу в поліції, установивши стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки 0 років 0 місяців 01 день (а.с. 117).

Разом з тим, позивач з 10.08.2009 по 02.03.2023 проходила службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, має вислугу років у календарному обчисленні 13 років 06 місяців 22 дні, що підтверджується наказом Державної установи «Центр пробації» від 24.02.2023 № 197/к та довідкою вказаної установи від 17.04.2023 № 126/10-23 (а.с. 18-19).

Так, на звернення позивача, листом від 15.12.2023 № 7743/125/05/49-2023 Головне управління Національної поліції у м. Києві повідомило позивача, що зарахування служби в Державній кримінально-виконавчій службі України та Державній установі «Центр пробації» до стажу служби в поліції статтею 78 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено (а.с.15-16).

Не погоджуючись з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» (надалі - Закон) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною першою статті 60 Закону встановлено, що відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Згідно статті 78 Закону стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

З аналізу наведених положень законодавства, що регулює спірні правовідносини, вбачається, що визначення надбавки за вислугу років та додаткової оплачуваної відпустки відбувається із розрахунку саме стажу служби в поліції, до якого враховуються виключно повні роки вислуги років.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України від 11.07.2003 № 1129-ІV до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

При цьому, частина п`ята статті 23 Закону України від 23.06.2005 № 2713-ІV «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV.

Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Крім того, частиною першою статті 6 Закону України «Про Державну кримінально- виконавчу службу України» закріплено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, шо реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально- виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Таким чином, на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби, під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону України «Про Національну поліцію». Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114. Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Як наслідок, служба в органах Державного департаменту України з питань виконання покарань має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у своїй постанові від 20.10.2022 у справі № 160/11127/20, та підтримана також Верховним Судом у постановах від 01.03.2023 у справі № 240/30024/21, від 01.08.2023 у справі № 240/30024/21.

З наведеного слідує, шо служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України, оскільки здійснювалась вона в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а відтак має такий же правовий статус і повинна в силу вимог пункту 3 частини другої статті 78 Закону № 580-VIII зараховуватись до стажу служби в поліції.

Аналогічний правовий висновок, викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2022 по справі №160/11127/20.

Суд не приймає до уваги посилання Головного управління Національної поліції у м. Києві на постанову Верховного Суду від 25.01.2024 у справі № 640/3813/21, оскільки обставини вказаної справи, в якій виник спір щодо зарахування позивачу періоду саме пільгової вислуги років до стажу служби в поліції, не є релевантними до даної справи.

За приписами частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі України з 10.08.2009 по 02.03.2023; зобов`язання Головне управління Національної поліції у м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі України з 10.08.2009 по 02.03.2023.

Щодо позовних вимог до Національної поліції України, то такі позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач не проходить службу в центральному органі управління Національної поліції України, прийнята на службу саме до Головного управління Національної поліції у м. Києві на підставі наказу від 18.04.2023 № 624 о/с.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, зважаючи на часткове задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ), Головного управління Національної поліції у м. Києві (вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01601, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі України з 10.08.2009 по 02.03.2023.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі України з 10.08.2009 по 02.03.2023.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.04.2024.

Суддя Наталія БАРГАМІНА