Справа № 990/61/24
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

29 квітня 2024 року

м. Київ

справа №990/61/24

адміністративне провадження № П/990/61/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

головуючого судді - Губської О.А.,

суддів: Білак М.В., Загороднюка А.Г., Мацедонської В.Е., Соколова В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Олеярника М.І.,

представника відповідача - Мовіле О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича (далі - відповідач), в якому просить:

1.1. визнати протиправними дії Президента України щодо відмови у виданні указу на виконання Конституції України;

1.2. зобов`язати Президента України Зеленського Володимира Олександровича видати указ на виконання Конституції України і законів України про виконання постанов суду від 17 листопада 2006 року, 17 жовтня 2012 року та 04 листопада 2022 року у повному обсязі, Головою правління Пенсійного фонду України Євгенієм Капінус.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

2. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є пенсіонером, інвалідом війни третьої групи, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

2.1. Вказує, що 17 листопада 2006 року постановою Іванківського районного суду Київської області (справа № 2а-106/06), 17 жовтня 2012 року постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду (справа №2-А-723/12) та 04 листопада 2022 року постановою Окружного адміністративного суду міста Києва (Справа №640/36765/21) його позовні вимоги про перерахунок пенсії було задоволено. Постанови набрали законної сили та не скасовані. Проте, розрахунок його пенсії за вислугу років з 01.01.2023 року вбачає зменшення на 403,3%, що підтверджує невиконання Пенсійним фондом України вказаних вище постанов суду та Конституції і законів України. Пенсійний фонд України і на теперішній час не виконує ці постанови суду, посилаючись на те, що він їх виконав.

2.2. ОСОБА_1 зазначає, що 17 січня 2024 року він звернувся до Президента України та просив його видати указ на виконання п.31 ст.106 Конституції України, яким зобов`язати Голову правління Пенсійного фонду України Євгенія Капінус виконати ст.ст.22, 43 і 124 Конституції, проте отримав відповідь, що розгляд і вирішення вказаних позивачем питань щодо перерахунку пенсії та забезпечення виконання рішень судів не віднесено до повноважень Президента України, вичерпно визначених Конституцією України.

2.3. Не погодившись з діями Президента України щодо відмови у виданні указу на виконання Конституції України, позивач звернувся з цим позовом до суду.

3. Представник Президента України позов не визнав. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

3.1. В обґрунтування відзиву покликається на те, що питання виконання рішень суду не відноситься до конституційних повноважень Президента України.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ, ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Верховний Суд ухвалою від 11 березня 2024 року відкрив провадження в адміністративній справі та призначив справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 29 квітня 2024 року о 11:30 год.

5. 29 квітня 2024 року позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності у зв`язку з хворобою.

6. З урахуванням положень статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, що надійшло до Верховного Суду 22 квітня 2024 року, а також думку представника відповідача, Суд визнав можливим здійснювати розгляд справи за відсутності вказаної особи.

7. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти вимог позову, просив відмовити у їх задоволенні повністю з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

IV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

8. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

9. Постановою Іванківського районного суду Київської області від 17 листопада 2006 року у справі №2-а106/06 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок пенсії було задоволено. Зобов`язано відповідача провести донарахування та виплату пенсії з урахуванням з 01.09.1999 року надбавки у розмірі 40% від посадового окладу, введеної указом Президента України № 847/99 від 14.07.1999 року; з 01.05.2003 року надбавки за безперервну службу в ЗСУ в розмірі 90% від всього грошового забезпечення, введеної Указом Президента України від 05.05.2003 року № 389; з 01.11.1996 року премії у розмірі 33,3% від всього грошового забезпечення, передбаченої п.3 ПКМУ № 829 від 22.05.2000 року і наказом Міністра оборони України №75 від 05.03.2001 року; з 01.01.2003 року надбавки у розмірі 100% від всього грошового забезпечення, введеної Указом Президента № 173 від 23.02.2002 року.

9.1. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року у справі №2-А-723/12 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України Житомирської області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з врахуванням зміни розміру премії (одного з видів грошового забезпечення) відповідно до наказів Міністра Оборони України №576 від 05.11.2010 року та №355 від 25.06.2011 року починаючи з 19 січня 2012 року. Головне управління Пенсійного фонду України Житомирської області зобов`язано провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки про зміну розміру грошового забезпечення, починаючи з 19 січня 2012 року.

9.2. Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року у справі №640/36765/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 71% до 70 % від сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 71% від суми грошового забезпечення, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.01.2018. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.08.2021 №7898. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 71% від суми грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.08.2021 №7898, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно) 75% суми підвищення пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно) з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.

10. Позивач зазначає, що вказані судові рішення Пенсійним фондом України не виконуються, в зв`язку з чим 17 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Президента України Зеленського Володимира Олександровича з заявою, в якій виклав обставини, що стосувались розгляду його заяв у судах та просив Главу держави видати указ, обов`язковий для виконання Головою правління Пенсійного фонду України Є.Капінусом, на захист його конституційних прав у сфері виконання таких рішень суду Пенсійним фондом України, щодо перерахунку його пенсії відповідно до рішень суду.

11. 20 лютого 2024 року Департапентом з питань звернення громадян Офісу Президента України позивачу надано відповідь за №22/004197-06, відповідно до якої повідомлено, що розгляд і вирішення вказаних ОСОБА_1 питань щодо перерахунку пенсії та забезпечення виконання рішень судів не віднесено до повноважень Президента України, вичерпно визначених Конституцією України.

12. Позивач, уважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у виданні указу на виконання Конституції України звернувся з цим позовом до суду.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Положеннями статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

14. Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у пункті 4.1 Рішення від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

15. Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів установлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішити в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

16. Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

17. Згідно із частинами першою та п`ятою статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. З метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

18. Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

19. Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 КАС України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

20. Перевіряючи поведінку відповідача на відповідність критеріям, передбаченим частиною другою статті 2 КАС України при їх прийнятті, Суд звертає увагу на таке.

21. Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Президента України встановлені статтею 266 КАС України.

22. Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 266 КАС України Верховний Суд за наслідками розгляду справи може, зокрема, визнати дії чи бездіяльність Президента України протиправними, зобов`язати Президента України вчинити певні дії.

23. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 КАС України).

24. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

25. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

26. Таким чином, у контексті спірних правовідносин суд повинен з`ясувати або спростувати наявність факту або обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або наявність інших утисків його прав та свобод.

27. Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах неодноразово визначала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

28. Тобто бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такою, що порушує права та інтереси особи в тому разі, якщо такий суб`єкт повинен був вчинити, але не вчинив певних дій на реалізацію покладеної на нього компетенції.

29. Відповідно до частин першої та другої статті 102 Конституції України Президент України є главою держави і виступає від її імені.

30. Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

31. Повноваження Президента України визначені статтею 106 Конституцій України. Відповідно до пункту 31 частини першої цієї статті Президент України здійснює й інші повноваження, визначені Конституцією України.

32. Конституційний Суд України неодноразово вказував у своїх актах на те, що повноваження Президента України визначені Конституцією України (рішення від 10 квітня 2003 року № 7-рп/2003, від 07 квітня 2004 року № 9-рп/2004, від 16 травня 2007 року № 1-рп/2007, від 02 жовтня 2008 року № 19-рп/2008).

33. Повноваження Президента України визначені статтею 106 Конституцій України.

34. Згідно із частиною першою вказаної статті Конституції України Президент України:

1) забезпечує державну незалежність, національну безпеку і правонаступництво держави;

2) звертається з посланнями до народу та зі щорічними і позачерговими посланнями до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України;

3) представляє державу в міжнародних відносинах, здійснює керівництво зовнішньополітичною діяльністю держави, веде переговори та укладає міжнародні договори України;

4) приймає рішення про визнання іноземних держав;

5) призначає та звільняє глав дипломатичних представництв України в інших державах і при міжнародних організаціях; приймає вірчі і відкличні грамоти дипломатичних представників іноземних держав;

6) призначає всеукраїнський референдум щодо змін Конституції України відповідно до статті 156 цієї Конституції, проголошує всеукраїнський референдум за народною ініціативою;

7) призначає позачергові вибори до Верховної Ради України у строки, встановлені цією Конституцією;

8) припиняє повноваження Верховної Ради України у випадках, передбачених цією Конституцією;

9) вносить за пропозицією коаліції депутатських фракцій у Верховній Раді України, сформованої відповідно до статті 83 Конституції України, подання про призначення Верховною Радою України Прем`єр-міністра України в строк не пізніше ніж на п`ятнадцятий день після одержання такої пропозиції;

10) вносить до Верховної Ради України подання про призначення Міністра оборони України, Міністра закордонних справ України;

11) призначає на посаду та звільняє з посади за згодою Верховної Ради України Генерального прокурора;

12) призначає на посади та звільняє з посад половину складу Ради Національного банку України;

13) призначає на посади та звільняє з посад половину складу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення;

14) вносить до Верховної Ради України подання про призначення на посаду та звільнення з посади Голови Служби безпеки України;

15) зупиняє дію актів Кабінету Міністрів України з мотивів невідповідності цій Конституції з одночасним зверненням до Конституційного Суду України щодо їх конституційності;

16) скасовує акти Ради міністрів Автономної Республіки Крим;

17) є Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України; призначає на посади та звільняє з посад вище командування Збройних Сил України, інших військових формувань; здійснює керівництво у сферах національної безпеки та оборони держави;

18) очолює Раду національної безпеки і оборони України;

19) вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни та в разі збройної агресії проти України приймає рішення про використання Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань;

20) приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України;

21) приймає у разі необхідності рішення про введення в Україні або в окремих її місцевостях надзвичайного стану, а також оголошує у разі необхідності окремі місцевості України зонами надзвичайної екологічної ситуації - з наступним затвердженням цих рішень Верховною Радою України;

22) призначає на посади третину складу Конституційного Суду України;

24) присвоює вищі військові звання, вищі дипломатичні ранги та інші вищі спеціальні звання і класні чини;

25) нагороджує державними нагородами; встановлює президентські відзнаки та нагороджує ними;

26) приймає рішення про прийняття до громадянства України та припинення громадянства України, про надання притулку в Україні;

27) здійснює помилування;

28) створює у межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України, для здійснення своїх повноважень консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи і служби;

29) підписує закони, прийняті Верховною Радою України;

30) має право вето щодо прийнятих Верховною Радою України законів (крім законів про внесення змін до Конституції України) з наступним поверненням їх на повторний розгляд Верховною Радою України;

31) здійснює інші повноваження, визначені Конституцією України.

35. Розглядаючи доводи позивача про наявність у Президента України повноважень вирішувати питання виконання рішень суду, Суд зазначає, що вичерпний перелік повноважень Президента України не передбачає його участі в процедурі виконання судових рішень.

36. Президент України, так само як і інші органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи, повинен дотримуватися встановленого у статті 19 Конституції України правового порядку, відповідно до якого зазначені суб`єкти зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

37. Утверджувати і забезпечувати правовий порядок у державі її глава теж повинен у законний, дозволений йому спосіб. Очікувати чи вимагати від Президента України діяти поза правовим полем відповідно до будь-чиїх очікувань означає нівелювати положення Основного Закону України, гарантом додержання якого і є глава держави.

38. Таким чином аналіз наведеного вказує на те, що питання, порушені позивачем у пред`явленому ним адміністративному позові, не належать до конституційних повноважень Президента України.

39. Варто також зауважити, що статтею 40 Конституції України визначено, що всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

40. Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР).

41. Статтею 1 цього Закону встановлено право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

42. Статтею 12 Закону № 393/96-ВР визначено сферу його застосування і вказано, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільним процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, КАС України, законами України «Про доступ до судових рішень», «Про запобігання корупції», «Про виконавче провадження», «Про адміністративну процедуру».

43. Таким чином, оскільки заявлені позивачем у зверненні до відповідача вимоги стосуються зобов`язання Президента України видати указ про виконання судових рішень, ухвалених за результатами розгляду позовів ОСОБА_1 , таке звернення не підлягають розгляду в порядку, передбаченому Законом № 393/96-ВР, оскільки такі відносини регулюються нормами Закону України «Про виконавче провадження».

44. Відтак, з огляду на встановлені в цій справі обставини та правове регулювання спірних правовідносин, суд встановив, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

45. Відповідно до приписів статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 241-246, 250, 262, 263, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення складене та підписане 29 квітня 2024 року.

Головуючий О. А. Губська

Судді М. В. Білак

А.Г. Загороднюк

В.Е. Мацедонська

В.М. Соколов