Справа № 380/5798/24
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5798/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Дзундза Юрій Романович, звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, в/ч НОМЕР_1 ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій та індексації грошового забезпечення, виплачених 24.11.2020 та 23.12.2023 на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 10.04.2020 у справі №380/1152/20 та від 15.07.2021 у справі № 380/9509/21;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій та індексації грошового забезпечення, виплачених 24.11.2020 та 23.12.2023 на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 10.04.2020 у справі №380/1152/20 та від 15.07.2021 у справі № 380/9509/21.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що при звільненні з військової служби 27.09.2018 відповідач не здійснив з ним повного розрахунку, не виплативши належне йому грошове забезпечення. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.04.2020 у справі №380/1152/20 відповідач нарахував та 24.11.2020 виплатив грошову компенсацію за невикористані ним календарні дні додаткової відпустки учасника бойових дій в розмірі 39 767 грн 59 к. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 у справі № 380/9509/21 відповідач нарахував та 23.12.2023 виплатив 53 496 грн 57 к., індексації грошового забезпечення. Несвоєчасність виплати відповідачем грошового забезпечення при звільненні зумовлює наявність у позивача права на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачем позову не визнано з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. Відповідно до статей 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належить йому від підприємства , установи, організації, провадиться у день звільнення, а у разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначений строк підприємство, установа організація повинні, виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Для застосування наслідків порушення статті 116 КЗпП України необхідним є наявність між сторонами трудових правовідносин, в яких позивач мав би статус працівника, відповідач статус роботодавця. Військова служба віднесена законодавцем до публічної служби, а військовослужбовець, який проходить військову службу, не перебуває у трудових правовідносинах із військовою частиною. Правовідносини виникають у зв`язку із проходженням такої служби і врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Військова частина НОМЕР_1 не може нести відповідальність за статтею 117 КЗпП України внаслідок відсутності у неї статусу власника (роботодавця) або уповноваженої ним органу. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 20.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи.

Відповідачем 21.03.2024 (вх. №21818) подано відзив на позовну заяву.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 та відповідно до наказу від 25.01.2018 №18 його було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 25.01.2018.

Неповнота відповідачем розрахунку при звільненні, а саме не виплата індексації грошового забезпечення та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій була оскаржена позивачем в судовому порядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.04.2020 у справі №380/1152/20 зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2014 по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 25.01.2018.

Відповідачем на виконання рішення суду нарахована та 24.11.2020 виплачена на картковий рахунок позивача компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій в сумі 39 767 грн 59 к.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 у справі № 380/9509/21 зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 25.01.2018 з урахуванням базового місяця січня 2008 року, з урахуванням виплачених коштів.

Відповідачем на виконання рішення суду нарахована та 23.12.2023 виплачена на картковий рахунок позивача індексація в сумі 53 496 грн 57 к.

Представник позивача 20.02.2024 звернувся до в/ч НОМЕР_1 із заявою про нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати, у задоволенні якої відповідач листом від 29.02.2024 №2688вих відмовив з тих підстав, що індексація грошового забезпечення та компенсація за невикористанні календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій не мають постійного характеру та не входять до структури грошового забезпечення, визначеного статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей».

Несвоєчасність виплати відповідачем грошового забезпечення, зумовлює наявність у нього права на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, за захистом якого звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-III (далі - Закон №2050-III) установлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, до яких входить і сума індексації грошових доходів громадян.

Згідно із статтею 3 Закону №2050-IIІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 затверджений Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пунктами 1-3 Порядку №159 визначено, що дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхові виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.04.2021 у справі № 465/322/17.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 у справі №804/2994/18, основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Як встановлено судом з матеріалів справи, виплату позивачу, виключеному зі списків особового складу в/чА0998 25.01.2018, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій в сумі 39 767 грн 59 к. та індексації грошового забезпечення в сумі 53 496 грн 57 к. відповідач здійснив 24.11.2020 та 23.12.2023.

Вказані обставини не заперечуються відповідачем.

Нарахування та виплата відповідачем компенсації за невикористанні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій та індексації грошового забезпечення на виконання судових рішень від 10.04.2020 у справі №380/1152/20 та від 15.07.2021 у справі № 380/9509/21 свідчить про неповноту проведених відповідачем розрахунків з ОСОБА_1 при звільненні, а також про порушення строків виплати таких сум з вини органу, що нараховує і виплачує грошове забезпечення.

Суд звертає увагу, що з виплатою 24.11.2020 компенсації за невикористанні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій в сумі 39 767 грн 59 к. на виконання судового рішення від 10.04.2020 у справі №380/1152/20 не відбулося повного розрахунку відповідача з позивачам.

Повним розрахунком є виплата відповідачем 23.12.2023 індексації грошового забезпечення в сумі 53 496 грн 57 к. на виконання судового рішення від 15.07.2021 у справі № 380/9509/21, тобто саме 23.12.2023 фактично відбувся повний розрахунок з позивачем.

Оскільки вказані кошти виплачені в результаті нарахування індексації та відновлення прав позивача, порушених при виплаті грошового забезпечення у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ, тому позивач має право на отримання компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Саме такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №159/1615/17, від 29.04.2020 у справі №420/2093/16-а, від 16.12.2020 у справі №521/21718/16-а, від 23.12.2020 у справі № 640/7975/15-а, від 21.09.2022 у справі №816/1627/18.

Ураховуючи викладене, саме з 23.12.2023 позивач набув право на отримання компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Разом з тим, необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Судом встановлено, що відповідач листом від 29.02.2024 №2688вих відмовив у виплаті позивачу на звернення від 20.02.2024 про виплату спірної компенсації, що зумовило звернення до суду з даним позовом у місячний строк з дня отримання відмови.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів на підтвердження правомірності своєї поведінки.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що відповідач допустив бездіяльність, яка не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та порушує право позивача на грошове забезпечення у належному розмірі, тому першу позовну вимогу, з урахуванням висновків про дату набуття позивачем права на компенсацію частини грошових доходів 23.12.2023, слід задовольнити часткового шляхом визнання такої бездіяльності протиправною.

Друга позовна вимога є похідною від першої позовної вимоги та підлягає до часткового задоволення шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, проведеної 23.12.2023 на виконання судового рішення від 15.07.2021 у справі № 380/9509/21.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання його відшкодування.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 23.12.2023 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 у справі № 380/9509/21.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 23.12.2023 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 у справі № 380/9509/21.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. П. Хома