Справа № 215/1712/23
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
16 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 215/1712/23
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Коршун А.О., перевіривши відповідність апеляційної скарги ОСОБА_1
на ухвалу : Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2023р. у справі №215/1712/23 за позовом: ОСОБА_1 до: Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області в особі старшого сержанта Звєрева Бориса Олександровича про: встановлення наявності компетенції,
вимогам КАС України, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2023р. у справі №215/1712/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області в особі старшого сержанта ОСОБА_2 про встановлення наявності компетенції повернуто позивачу / а.с. 17-18/.
Позивач ОСОБА_1 , не погодившись із вищезазначеною ухвалою суду , подав апеляційну скаргу / а.с. 21-24/, але ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.11.2023р. у справі №215/1712/23 ця апеляційна скарга повернута заявнику на підставі ч. 2 ст. 298, п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України / а.с. 31/.
Позивач ОСОБА_1 , повторно за допомогою засобів поштового зв`язку 29.01.2024р. подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на ухвалу суду від 03.07.2023р. та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, які зареєстровані судом 06.02.2024р. /а.с. 34-36/.
З метою забезпечення розгляду апеляційної скарги позивача судом апеляційної інстанції 07.02.2024р. витребувано з суду першої інстанції матеріали справи №215/1712/23 /а.с. 38/, які надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 15.02.2024р. / а.с. 40/.
Вирішуючи заявлене позивачем у апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 03.07.2023р. у цій справі вважаю за необхідне зазначити наступне.
З матеріалів цієї справи вбачається, що оскаржувана ухвала від 03.07.2023р. у справі №215/1712/23 судом першої інстанції постановлена без виклику сторін / а.с. 17-18/, її копія заявником апеляційної скарги отримана 18.07.2023р. / а.с. 20/ і первісна апеляційна скарга на цю ухвалу суду першої інстанції позивачем подана за допомогою засобів поштового зв`язку до суду апеляційної інстанції 19.07.2023р. разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження/ а.с. 21-24/, але ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.11.2023р. у справі №215/1712/23 ця апеляційна скарга повернута заявнику на підставі ч. 2 ст. 298, п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України / а.с. 31/, при цьому необхідно зазначити, що судом апеляційної інстанції питання поновлення строку апеляційного оскарження не вирішувалось.
У клопотанні про поновлення строку позивач зазначає, що копія Третього апеляційного адміністративного суду від 27.11.2023р. у справі №215/1712/23 ним отримана 23.01.2024р. і до цього часу йому не було відомо будь-які результати розгляду судом апеляційної інстанції його апеляційної скарги, і відразу після отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції від 27.11.2023р. у цій справі ним за допомогою засобів поштового зв`язку 29.01.2023р. було подано повторну апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 03.07.2023р. к цій справі.
Отже ознайомившись із матеріалами цієї справи, враховуючи наведені вище фактичні обставини справи щодо первісного подання апеляційної скарги та його наслідків з урахуванням того, що повернення апеляційної скарги не позбавляє особу, яка її подавала права на повторне подання апеляційної скарги, приймаючи до уваги встановлені Конституцією України гарантії апеляційного оскарження рішення (ухвали) суду, вважаю, що зазначені у клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, а тому відповідно до положень ст.121 КАС України необхідно лопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 03.07.2023р. у цій справі.
Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги позивача на ухвалу суду першої інстанції від 03.07.2023р. вважаю за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги, серед іншого, додається документ про сплату судового збору.
Позивачем до апеляційної скарги документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 03.07.2023р. у цій справі не додано, але водночас зі скаргою позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Положеннями ч. 1-2 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача- фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Також відповідно до положень ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
На підтвердження заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем надано довідку Тернівського УПСЗН м. Кривий Ріг про суму отриманої ОСОБА_1 компенсації по догляду за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №6811 від 28.11.2023р. за період з січня 2022р. по грудень 2023р.
Вирішуючи заявлене позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору вважаю за необхідне зазначити наступне.
Частиною 1 ст. 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 77 КАС України особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подану ним апеляційну скаргу у встановленому законом порядку, а саме довідки податкового органу про доходи за попередній, тобто 2022 рік, як то визначено ч. 2 ст. 8 Закону, а надана позивачем довідка Тернівського УПСЗН м. Кривий Ріг про суму отриманої ОСОБА_1 компенсації по догляду за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №6811 від 28.12.2023р., не може бути визнана належним підтвердженням обставин того, що майновий стан заявника апеляційної скарги ( ОСОБА_1 ) перешкоджає сплаті судового збору за подану ним апеляційну скаргу у встановлений законом порядку, а саме того, що ця компенсаційна виплата є єдиним джерелом доходу скаржника.
При цьому вважаю за необхідне звернути увагу на те, що Законом України «Про судовий збір» чітко визначено у якості однієї з умов для звільнення від сплати судового збору, обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, тому для звільнення від сплати судового збору заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.
Отже, для можливості звільнення скаржника від сплати судового збору, заявнику необхідно надати докази, які свідчать про його майновий стан за попередній календарний рік.
Оскільки обставини, які зазначив скаржник, відповідно до наведених статей Закону України «Про судовий збір», не є умовою для звільнення від сплати судового збору, а сам скаржник не надає доказів наявності інших підстав для його звільнення від сплати судового збору, суд не вбачає правових підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору, виходячи з наданих ним доказів.
При цьому, вважаю, за необхідне роз`яснити заявнику, що відмова у звільненні від сплати судового збору не позбавляє особу права повторного звернення із таким клопотанням із обов`язковим наданням необхідних доказів.
Поряд із цим, позивачем у клопотанні зазначено, що він є членом малозабезпеченої сім`ї, а спірні правовідносини у цій справі пов`язані із захистом його соціальних прав, що також на його думку є підставою для звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Так відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» № 1768-III від 01.06.200р. (далі - Закон № 1768-III) малозабезпечена сім`я - це сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
Статус малозабезпеченої набуває лише та сім`я, якій призначено відповідну державну допомогу, а право сім`ї на цю допомогу залежить не лише від доходів, але і від її майнового стану, зайнятості працездатних членів сім`ї та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 1768-III державна соціальна допомога призначається на шість місяців. Протягом цього часу сім`я має статус малозабезпеченої.
Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.
Підтвердженням статусу малозабезпеченої сім`ї є довідка відповідного управліннями праці та соціального захисту населення про отримання (неотримання) соціальної допомоги, форма якої визначена в додатку № 11 до Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справи отримувачів усіх видів соціальної допомоги, яка затверджена наказом Мінпраці № 345 від 19.09.2006р.
Але позивачем разом з клопотанням не було надано жодних доказів того, що відповідним управлінням праці та соціального захисту населення сім`я позивача була визнана малозабезпеченою у зв`язку із чим їй була призначена протягом 2022-2023 років відповідна державна соціальна допомога, а надана ним довідка Тернівського УПСЗН м. Кривий Ріг не може бути визнана беззаперечним доказом того, що він є членом саме малозабезпеченої сім`ї.
Стосовно посилань позивача на те, що спір у цій справі стосується захисту його соціальних прав, то необхідно зазначити, що вказаній справі, виходячи з обсягу та змісту заявлених позивачем у адміністративному позові позовних вимог / а.с. 1/, відповідно до Загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №622 від 21.12.2018., присвоєно категорію 102010000 «Справи щодо захисту політичних (крім виборчих) та громадянських прав, зокрема щодо; забезпечення права особи на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів».
Тому з огляду на зміст заявлених позивачем вимог спір, який виник у цій справі, не відноситься до категорії соціальних спорів, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для звільненні позивача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».
Приймаючи до уваги зазначене, та враховуючи що вирішення питання про звільнення від сплати судового збору здійснюється судом на підставі тих доказів, якими заявник обґрунтовує рівень його майнового стану і обов`язок щодо подання до суду таких доказів відповідно до ст. 77 КАС України покладено саме на заявника, і таких документів ним не було надано, вважаю за необхідне позивачу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Ознайомившись з матеріалами справи та матеріалами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга позивача на ухвалу суду першої інстанції у цій справі з урахуванням задоволення сдом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження подана у строк встановлений ст. 295 КАС України, але з урахуванням відмови позивачу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги подана ним апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 296 КАС України, а саме: - до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.
Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становить 2684,00 грн., тому розмір судового збору за подання цієї апеляційної скарги становить 2684,00 грн.
З урахуванням вищенаведеного, відповідно до положень ст. ст. 169,296,298 КАС України вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції від 03.07.2023р. у цій справі залишити без руху та надати заявнику апеляційної скарги строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду, для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме:
- надання до суду апеляційної інстанції документу про сплату судового збору у розмірі 2684грн.
При цьому вважаю за необхідне роз`яснити заявнику, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги не позбавляє його права на повторне звернення з таким клопотанням із обов`язковим наданням необхідних доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 296, 298, 169 КАС України, суддя, -
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2023р. у справі №215/1712/23.
Відмовити ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2023р. у справі №215/1712/23.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2023р. у справі №215/1712/23 - залишити без руху та надати заявнику апеляційної скарги строк - 10 днів з дати отримання копії цієї ухвали суду, для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме:
Копію ухвали направити заявнику апеляційної скарги для виконання.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Коршун