Справа № 380/21382/23
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє адвокат Водопийко Христина Тарасівна, звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ у Львівській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач-2, ГУ ПФУ у Вінницькій області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 26.04.2023 №04 про відмову у призначенні пенсії по віку;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати період роботи з 02.02.1995 по 01.04.1996 та період підприємницької діяльності з 15.09.2000 по 31.12.2003 до страхового стажу та призначити з 20.04.2023 пенсію по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначила, що у період з 02.02.1995 по 01.04.1996 працювала на підприємстві «Агрофітосервіс ЛТД» та у період діяльності з 15.09.2000 по 31.12.2003 здійснювала підприємницьку діяльність, що підтверджується відповідними документами та записами у трудовій книжці. У зв`язку з досягненням 60 років звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон №1058-VI). Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності визначеного статтею 26 Закону №1058-VI страхового стажу у 30 років, який у позивача становить лише 27 років 01 місяць 25 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.02.1995 по 01.04.1996, оскільки неможливо чітко встановити дату у наказі прийняття на роботу. Окрім того, як вбачається з протоколу про зарахування стажу, органом Пенсійного фонду України не зараховано період здійснення підприємницької діяльності з 15.09.2000 по 31.12.2003. Вважає протиправним незарахування вказаних періодів роботи до страхового стажу позивача, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом.

Відповідач-1 щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №637 Порядком. Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. При аналізі поданих документів до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.02.1995 по 01.04.1996 згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки неможливо чітко встановити дату у наказі про прийняття на роботу. Звернувшись 20.04.2024 із заявою про призначення пенсії за віком позивач не долучила жодного документа, який би вказував на те, що вона в період з 15.09.2000 по 31.12.2003 займалась підприємницькою діяльністю, що в свою чергу слугували би підставою для зарахування до страхового стажу вказаного періоду вказаного періоду здійснення підприємницької діяльності. Зокрема, позивачем не долучено довідку про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності. Звертає увагу, що до матеріалів справи долучено документи, які не були подані разом із заявою від 20.04.2023. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач-2 щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. Відповідно до пункту Прикінцевих та перехідних положень 3-1 Закону №1058-VI до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: введення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 01 січня 1998 по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску). Страховий стаж позивача для визначення права на призначення пенсії становить 27 років 01 місяць 25 днів. За даними документів до страхового стажу не зараховано: період з 02.02.1995 по 01.04.1996 згідно запису у трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки неможливо чітко встановити дату у наказі прийняття на роботу; період підприємницької діяльності з 15.09.2000 по 31.12.2003, оскільки відсутні відомості про ведення ОСОБА_2 підприємницької діяльності. Позивачем не подавався жоден документ для підтвердження даного факту. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 14.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачем-1 04.10.2023 (вх.№75238) подано відзив на позовну заяву.

Відповідачем-2 27.10.2023 (вх. №20892ел) та (вх. №20963ел) подано два відзиви на позовну заяву аналогічного змісту.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.04.2023 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон №1058-VI).

До заяви позивачем долучено трудову книжку серії НОМЕР_1 , відповідно до записів якої ОСОБА_1 з 02.02.1995 по 01.04.1996 працювала на підприємстві «Агрофітосервіс ЛТД». Також ОСОБА_1 повідомила, що у період з 15.09.2000 по 31.12.2003 вона здійснювала підприємницьку діяльність.

ГУ ПФУ у Вінницькій області за принципом екстериторіальності розглянуло заяву ОСОБА_1 та прийняло рішення від 26.04.2023 №04 про відмову в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 з підстав відсутності визначеного статтею 26 Закону №1058-VI необхідного страхового стажу у 30 років, який у позивача становить лише 27 років 01 місяць 25 днів

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 з 02.02.1995 по 01.04.1996 на підприємстві «Агрофітосервіс ЛТД», оскільки неможливо чітко встановити дату у наказі прийняття на роботу.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 15.09.2000 за номером запису про включення відомостей про фізичну особу підприємця до ЄДР №2 272 017 0000 000523.

Згідно відомостей реєстру самозайнятих осіб ОСОБА_1 перебувала на податковому обліку в Лиманській ДПІ (м. Лиман) ГУ ДПС в Донецькій області як фізична особа-підприємець з 20.09.2000 по 22.07.2014 як платник податків за основним місцем обліку, що підтверджується листом ГУ ДПС у Вінницькій області від 29.05.2023 №18969/6/02-32-12-01-17.

Як вбачається з протоколу про зарахування стажу, відповідачем-2 до страхового стажу не зараховано період здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності з 15.09.2000 по 31.12.2003.

Рішення № від 26.04.2023 №04 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 є предметом оскарження у цій справі.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон №1058-VI).

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-VI періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-VI передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 4 Закону №1058-VI закріплено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 Закону №1058-VI страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-VI встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 26 Закону №1058-VI визначено умови призначення пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-VI починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: … з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років ….

Судом встановлено, що позивач 20.04.2023 звернулася до територіального пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком.

Для призначення пенсії позивачем разом з заявою подано трудову книжку серії НОМЕР_1 , відповідно до записів якої ОСОБА_1 з 02.02.1995 по 01.04.1996 працювала на підприємстві «Агрофітосервіс ЛТД».

Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії за віком 20.04.2023, то відповідно до вимог частини першої статті 26 Закону №1058-VI право на призначення пенсії обумовлено наявністю 30 років страхового стажу.

Спірним рішенням відповідача-2 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком саме з підстав відсутності у неї необхідного 30-річного страхового стажу, до якого пенсійним органом не зараховано, зокрема період трудової діяльності позивача з 02.02.1995 по 01.04.1996 на підприємстві «Агрофітосервіс ЛТД» у зв`язку із неможливістю чітко встановити дату у наказі про прийняття на роботу.

Соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки гарантує Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), відповідно до якого за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку№637).

Судом встановлено, що у позивача наявна трудова книжка, яка містить чіткі записи про спірний період роботи позивача з 02.02.1995 по 01.04.1996 на підприємстві «Агрофітосервіс ЛТД», про прийом на роботу, переведення, звільнення з посиланням на відповідні накази, які скріплені печаткою підприємства.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці, і не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємства, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення періодів роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням таких періодів.

Правова позиція про те, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17, від 21.02.2018 у справі №687/975/17, а також від 12.09.2022 у справі №569/16691/16-а.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Така правова позиція підтримана Верховним Судом в постанові від 04.07.2023 у справі №580/4012/19.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-XII та підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Однак, як встановлено судом, відповідач, посилаючись на виправлення в трудовій книжці позивача, не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей та додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити її стаж.

Саме така оцінка діям пенсійного органу надана Верховним Судом у постановах від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а та від 12.09.2022 у справі № 569/16691/16-а, яка є релевантною до застосування у спірних правовідносинах і врахована судом при розгляді цієї справи.

Таким чином поведінка відповідача щодо не зарахування періоду роботи позивача на підприємстві «Агрофітосервіс ЛТД» є протиправною не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує права позивача на отримання пенсії за віком в належному розмірі.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Підпунктом 1 пункту 3-1 розділу XV Закону №1058-IV встановлено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджено «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Порядок №22-1).

Відповідно до абзацу 4 підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 1 травня 1993 року а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1). Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 по 31 грудня 2003 зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 по 31 грудня 2017 за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Отже, до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, зокрема, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року - періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків.

Як вбачається з протоколу про зарахування стажу, відповідачем-2 не зараховано до страхового стажу період здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності з 15.09.2000 по 31.12.2003 по причині неподання заявником жодних підтверджуючих документів.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з частиною 1 статті 64 Закону №1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених порушень законодавства про порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, здійснення фінансових операцій з коштами Пенсійного фонду та порядок їх використання.

Отже, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні відповідних періодів до страхового стажу.

Відповідно до Свідоцтва НОМЕР_3 ФО010247 про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи, виданого виконкомом Краснолиманської міської ради, ОСОБА_1 15.09.2000 зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, 20.09.2000 поставлена на облік Державною податковою інспекцією у м. Красний Лиман Донецької області.

Таку ж інформацію містить Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи- підприємця Серії НОМЕР_2 , згідно з яким 21.07.2014 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Основний вид економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 за КВЕД 47.82 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям. Відповідно до Довідки про взяття на облік платника податків від 20.09.2000 №5185/28-013 ОСОБА_1 перебувала на обліку у ДПІ у м.Красний Лиман.

ГУ ПФУ у Донецькій області листом від 24.07.2023 повідомило про перебування ОСОБА_1 на обліку як ФОП в УПФУ в м.Красний Лиман Донецької області з 20.09.2000, знята з обліку 09.08.2022. Військова агресія російської федерації проти України та в подальшому окупація Лиманської ОТГ унеможливили здійснення загальної евакуації документів та архівного фонду Головного управління, через що відсутні будь-які паперові документи, підтверджуючі нарахування та сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страхувальниками та систему оподаткування за період до 01.01.2004, тому надати інформацію щодо системи оподаткування ОСОБА_1 за 2000-2003 роки неможливо. Додатково повідомлено, що за інформацією, що міститься в реєстрі страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ФОП ОСОБА_1 за період з 2004 року по 2010 рік надавала звітність з зазначенням типу ставки «фіксований податок», за період з січня 2011 року по квітень 2014 року «єдиний внесок», обрано спрощену систему оподаткування.

Ураховуючи положення частини 3 статті 44 та частини 1 статті 64 Закону №1058-IV відповідач-2 наділений повноваженнями вимагати від державних органів та безкоштовно отримувати документи та відомості, необхідні для призначення пенсії у разі неподання таких заявником.

Відсутність належних, достатніх та допустимих доказів наявності заборгованості ОСОБА_1 перед податковим та пенсійним органами, а також факт реєстрації припинення підприємницької діяльності, підтверджують сплату всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності. Оскільки ж адміністрування сплати страхових внесків (єдиного внеску) покладено на відповідний державний орган, то особа не може нести відповідальність за наповнення реєстру застрахованих осіб.

З огляду на наявні у матеріалах справи свідоцтва, листи-відповіді та відсутності інформації про заборгованість позивача за платежами до Пенсійного фонду України, суд дійшов до висновку, про наявність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду здійснення підприємницької діяльності з 15.09.2000 по 31.12.2003

За встановлених фактичних обставин та оцінки поданих позивачем до заяви про призначення пенсії за віком документів, суд виснує про безпідставність не зарахування відповідачем-2 періоду роботи позивача з 02.02.1995 по 01.04.1996 на підприємстві «Агрофітосервіс ЛТД» та з 15.09.2000 по 31.12.2003 періоду здійснення підприємницької діяльності, що призвело до прийняття рішення від 26.04.2023 №04 про відмову у призначенні пенсії за віком та порушення права позивача на призначення пенсії за віком згідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем-2 вказані вимоги щодо доказування правомірності спірного рішення не виконано.

Доводи відповідача про правомірність спірного рішення спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку спірному рішенню, яке зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 26.04.2023 №04 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям до такого роду рішень і чинному пенсійному законодавству та порушує право позивача на призначення пенсії за віком, тому таке рішення слід визнати протиправним, задовольнивши першу позовну вимогу.

Друга позовна вимога є похідною від першої та підлягає до задоволення шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивача періоду роботи з 02.02.1995 по 01.04.1996 на підприємстві «Агрофітосервіс ЛТД» та з 15.09.2000 по 31.12.2003 періоду здійснення підприємницької та призначити пенсію за віком відповідно Закону №1058-IV.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому, тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів порівну понесені позивачем судові витрати у вигляді 858 грн 88 к. судового збору, сплаченого за квитанцією від 11.09.2023 №8364-9580-6137-8845.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21100, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21100, ) від 26.04.2023 №04 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) період роботи з 02.02.1995 по 01.04.1996 на підприємстві «Агрофітосервіс ЛТД» та період з 15.09.2000 по 31.12.2003 здійснення підприємницької та призначити з 20.04.2023 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21100, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) по 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн 44 к. судових витрат у вигляді судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. П. Хома