Справа № 314/3656/23
Суддя: Мануйлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/3656/23
Провадження № 2-а/314/2/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу № 314/3656/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю представника позивача

(в режимі відеоконференції) Ведмедовської Г. О.,

представника відповідача

(в режимі відеоконференції) Гончарової Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2023 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовна заява обґрунтована тим, що 01.08.2023 на поштову адресу ОСОБА_1 надійшов лист від Державної служби України з безпеки на транспорті із постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА №000126871.

За змістом вказаної постанови ОСОБА_1 , рухаючись 11.07.2023 о 16 год. 36 хв. за адресою Н-11, км 76+702 Дніпропетровської області, на автомобілі DAF СF 85.360 Т, ДНЗ НОМЕР_1 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,104 % (0,932 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.132-1 КУпАП. У зв`язку із чим ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Позивач вважає вказану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з таких підстав.

ОСОБА_1 дійсно має у власності декілька габаритних автотранспортів, він надав транспортний засіб (спеціалізований самоскид автомобіль DAF CF 85,360 T, державний номерний знак НОМЕР_1 своєму знайомому ОСОБА_2 , на підтвердження зазначеного надав копії накладних від 11.07.2023 та 12.07.2023.

Позивач 11.07.2023 не використовував зазначений автомобіль, а тому не міг безпосередньо вплинути на масу вантажу, який перевозив його знайомий ОСОБА_2 , тому у діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, постанова про притягнення його до відповідальності є незаконною.

Крім того, в ТТН від 11.07.2023 зазначена маса вантажу разом із вагою транспорту та причепу 39840 т при допустимій вазі 40 000 т, тому ОСОБА_2 не допустив перевантаження автомобіля.

У оскаржуваній постанові зазначено масу транспортного засобу 46350 т, проте відповідач не вбачив порушень у перевантаженні автомобіля, а притягнув до відповідальності власника авто за допущення перевантаження на одну вісь, вага інших осей є набагато нижчою встановленого законодавством норм, то ж позивач зазначає, що того дня вага даної вантажівки була в межах норм визначених чинним законодавством.

Також позивач зазначив, що ОСОБА_4 11.07.2023 перевозив пшеницю, тобто сипучій вантаж, під час руху, зважаючи на стан доріг, даний вантаж може переміщуватися по всім осям транспортного засобу, і кожне зважування буде відрізнятися від попереднього, під час винесення постанови працівникам Укртрансбезпеки не було враховано цих властивостей вантажу.

Зважування у русі, шляхом поосьового заїзду тягачу і причепа на платформу ваг без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу, не може дати однозначних та достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг, тоді як сипучий вантаж, в силу своїх властивостей, легко переміщується з осі на вісь під дією мінімального руху чи мінімального зміщення кута нахилу.

ОСОБА_4 рухався із с. Славгород Дніпропетровської області до м. Рені Одеської області, відстань між якими складає 853,5 км.

ОСОБА_4 проїжджав десятки автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті та зважувався на одній виїзній, проте на жодній з них правопорушень зафіксовано не було.

Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань по осьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор).

Позивач зазначає, що вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі, тобто із сипучим вантажем, що свідчить про відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортних засобів з відповідним сипучим видом.

При цьому, незважаючи на те, що з пункту 19 Порядку № 879 на підставі постанови КМУ від 30.08.17 № 67 виключені положення щодо наявності методики проведення габаритно-вагового контролю, затвердженої Мінекономрозвитку, вимоги відносно визначення за допомогою вимірювального (зважувального обладнання) габаритновагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, які проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, наявні в підпункті 2 пункту 2 Порядку №879, які на сьогодні є чинним.

Однак, на дату зважування така методика, затверджена спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влад у сфері метрології, відсутня.

Також позивач зазначив, що технічний засіб, яким в автоматичному режиму було зафіксовано правопорушення, був несправним, оскільки у розділі постанови «Фактичні зафіксовані параметри ТЗ» зазначена інформація про наявність у даного автомобіля спарених колес. Проте вантажівка DAF CF 85,360 Т державний номер НОМЕР_1 не має спарених колес.

Позивач зазначає, що або відповідачем було здійснено нарахування % перевищення за іншою формулою, аніж зазначеною в постанові, або при зважуванні вантажівки та її осей містилася інша інформація щодо її ваги, тому є сумніви щодо нормальної роботи технічного засобу WIM 78, WAGA-WIM35 № 16 на день вчинення події.

Ухвалою суду від 10.08.2023 відкрито спрощене провадження у справі без виклику (повідомлення) учасників справи.

28.08.2023 представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, у якій зазначив, що вважає безпідставними вимоги позивача та вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Здійснюючи перевезення вантажу із певними відхиленнями від встановлених нормативів, користувач транспортним засобом завідомо погоджується на перевищення встановлених вагових та габаритних параметрів транспортного засобу. Таке рішення призводить до негативної ситуації з автодорогами, оскільки перевезення вантажів із перевищенням нормативних вагових та/або габаритних параметрів передусім пошкоджує дорожнє покриття, порушуючи його міцність та цілісність, що в подальшому спричиняє руйнування дорожнього полотна.

Перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT).

Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16% щодо навантаження на осі.

Згідно з інформаційною картою габаритно-вагового контролю за постановою серії АА №00012687 від 25.07.2023, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу склало з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 8,104% (0,932 тон).

Розрахунок відсоткового перевищення загальною маси виглядає так:

(14800-11500-(16%х14800): 11500 х100= 8,104%

Розміри відсотків перевищення 8,104%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові 0,932 тони це з урахуванням похибки.

Представник відповідача також зазначив, що на підтвердження факту фіксації руху транспортного засобу позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що стало підставою для притягнення його до відповідальності, а також справності технічного засобу та достовірності встановлених ним відомостей, повідомив, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 20, WAGA-WIM35, №7, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, на підтвердження цього долучив до відзиву сертифікат відповідності UA.TR.113-0695/11F-22 та сертифікат перевірки типу UA.TR.113-0695-21.

Автоматичний пункт габаритно-вагового контролю у русі станом на час фіксації адміністративних правопорушень, вчинених позивачем, був обладнаний приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, який станом на момент фіксації вчинення позивачем адміністративного правопорушення був справним та готовим до експлуатації, тож показники вимірювань навантажень на осі та загальної маси транспортного засобу, визначені ним, є об`єктивними та достовірними відомостями.

Стосовно доводів позивача про неможливість встановлення точного показника навантаження, оскільки автомобіль перевозив сипучий вантаж, який є рухомим під час руху автомобіля, тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, відповідач звернув увагу суду на те, що перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на вісі транспортного засобу.

Крім того, законодавство не передбачено можливості звільнення перевізника від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля. Переміщення вантажу під час руху є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу, що є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами. Навіть у випадку доведення можливості переміщення вантажу, ця обставина не спростовує встановленого під час зважування перевищення допустимого навантаження.

Представник відповідача зазначив, що уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Оскаржувана постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою в порядку та спосіб, встановлені законодавством, тому підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 відсутні.

04.09.2023 представник позивача надіслала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що відповідач у постанові при здійсненні розрахунку відсотку перевищення посилається на таку формулу: ((Хфакт-Х норм- похибка пристрою)/Х норм) х100%.

Згідно з зазначеною формулою % перевищення має складати або (14800-11500-16%)/11500х100%=24,1, або (12432-11500-16%)/11500х100%=6,80.

При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач надає такий розрахунок: 14800-11500-(16%х14800/11500х100). Тобто застосовує зовсім іншу формулу, яка не зазначена в оскаржуваній постанові, а саме: Хфакт-Хнорм- (похибка пристрою х Хфакт)/Х норм х 100%.

Представник позивача зазначила, що відповідач свідомо ігнорує формулу, визначену чинним законодавством, яка передбачає здійснення розрахунку відсотку перевищення маси на вісь, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Крім того, представником відповідача не спростовано того, що у постанові у розділі «Фактичні зафіксовані параметри ТЗ» міститься неправдива інформацію про транспорт, зокрема, помилково зазначено, що вантажівка DAF CG 85,360 Т, державний номерний знак НОМЕР_1 має спарені колеса.

Також представник позивача звернув увагу суду на те, що Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174 не передбачає автоматичне складання постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі. Тобто, дану постанову та й сам розрахунок відсотків перевищення формує не програма (автоматичний пункт).

У даному випадку уповноважена особа не здійснила жодної перевірки із отриманої від автоматичного пункту інформації у зв`язку із чим прийняла рішення, яке не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та дійсних даних по справі.

Крім того, на підтвердження своїх доводів відповідач надав не ті копії свідоцтва відповідності та сертифікату перевірки, на які посилався.

Відповідач не зазначив жодної інформації, яким саме нормативно-правовим актом він керується при здійсненні замірів ваги автотранспорту, який везе сипучий матеріал, та чи передбачена можливість такими автоматичними пунктами здійснювати заміри ваги вантажівок, які везуть саме сипучий матеріал.

Ухвалою суду від 15.11.2023 задоволено клопотання позивача, постановлено розгляд справи проводити у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників судового провадження, суд встановив на їх підставі такі фактичні обставини та зміст правовідносин.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ААД № 00012587 від 25.07.2023 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

За змістом даної постанови 11.07.2023 о 16:36 год. за адресою: Н-11, км 76+702 Дніпропетровська область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовано транспортний засіб DAF CF 85.360 державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідальна особа ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8,104% (0,932 тон), при дозволеному максимальному навантаження на вісь 11,5 тон.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 78, WAGA -WIM35, зав № 16, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу № UA. TR 113-0619/11F-22 №0695/11F-22 чинний до 26.12.2023. У постанові зафіксовані параметри транспортного засобу в момент фото фіксації: Кількість осей - 4 шт.; спарені колеса - 2 вісь. Відстань між осями 1-2: 3800 мм; 2-3:4200 мм; 3-4: 5190 мм. Навантаження на вісь 1 - 8850 кг, 2- 14800 кг, 3 11000 кг, 4 - 11700 кг. Загальна маса 46350 кг. Висота 3,198 м, ширина 2,59 м, довжина 15,047 м.

Також в постанові наведена формула розрахунку перевищення габаритно-вагових норм: % перевищення=((Хфакт.-Хнорм.-похибка пристрою)/Хнорм.)х100%, де Хфакт. фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хнорм. нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР; похибка пристрою регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт. (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010 становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Так, частиною 2 статті 132-1 КУпАП визначена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - штраф в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Частинамми. 1,4 ст. 279-5 КУпАП визначено, що у разі, якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника. Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбаченістаттею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу ОСОБА_5 , який є спеціалізованим причепом спеціалізованим пр.-контейнеровозом, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу DAF CF 85.360, який є спеціалізованим вантажним-спеціалізованим самоскидом, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Таким чином, в силу приписів статті 14-3 КУпАП саме позивач, як власник транспортного засобу, є належним суб`єктом відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.Жодних обставин про те, що позивач не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, судом не встановлено.

Суд відхиляє доводи позивача про неможливість встановлення точного показника навантаження, оскільки автомобіль перевозив сипучий вантаж, який є рухомим під час руху автомобіля, тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху.

Суд звертає увагу, що законодавчо визначений механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі передбачає вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу, вимірювання загальної маси транспортного засобу з відображенням відомостей, в т.ч про повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями (фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі). Будь-яких особливостей вимірювання в залежності від типу вантажу та його властивостей законодавцем не встановлено.

Перевізник зобов`язаний враховувати технічні характеристики транспортного засобу, не навантажувати автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на осі транспортного засобу, оскільки це несе загрозу для безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. № 363, для транспортування вантажу треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до положень п. 22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 24.07.2019 у справі 803/1540/16.

Пунктом 8 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженогопостановою КМУ від 27.12.2019 № 1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.

Відповідно до п. 9 зазначеного Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи. Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1174, автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Таким чином, технічний засіб фіксації вищевказаного адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідає вимогам вказаного Технічного регламенту, що підтверджується свідоцтвом про повірку, сертифікатом перевірки типу, наданими з відзивом відповідача. Зазначені документи підтверджують те, що зважування транспортного засобу проводилось належною вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані, достовірність її вимірювання позивачем не спростована.

Оскаржена позивачем постанова містить виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Суд також відхиляє аргумент позивача про необґрунтованість розрахунку показників перевищення нормативних параметрів як підставу для скасування постанови через доведеність перевищення нормативно встановлених параметрів, зокрема, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8,104% при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 т.

Таким чином, встановлені у справі фактичні обставини свідчать про те, що відповідачем в установленому законом порядку «поза розумним сумнівом» доведена правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП за перевищення встановлених п.22.5 ПДР вагових норм під час руху транспортних засобів з огляду на технічні характеристики транспортного засобу, зафіксовані в автоматичному режимі, що містяться в інформаційних файлах, тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 241-246, 250, 251, 257-262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.04.2024.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

23.04.2024