Справа № 160/25105/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
29.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за його зверненням від 03.06.2023 та 11.08.2023 року;
- судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи стягнути з відповідачів.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що такі дії пенсійного органу та відмова, оформлена рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області порушують конституційне право позивача на соціальний захист та належне пенсійне забезпечення. Позивач зазначає, що має необхідний страховий стаж, передбачений ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому наявні підстави для призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки період проживання позивача на території радіологічного забруднення підтверджено належними документами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
02.11.2023 року від відповідач-2 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти заявлених позовних вимог мотивуючи тим, що позивачем не підтверджено період проживання у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993, а отже відсутні підстави для призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказує на дискреційність повноважень пенсійного органу щодо призначення та нарахування пенсій.
Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області своїм правом не скористалося, відзив на позовну заяву не надало.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
03.06.2023 року позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області подана заява про призначення пенсії за віком із заниженням пенсійного віку, передбаченого ст. 55 Закону №796-XII разом з відповідними документами, яка 22.06.2023 року передана до відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, за принципом екстериторіальності.
Відмова мотивована тим, що позивачем не підтверджено період проживання у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993.
Не погодившись з таким рішенням та діями пенсійного органу, позивач звернувся до суду.
Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зокрема, право на пенсію за віком чоловіки набувають при досягненні 60-річного віку та за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.
Статтею 9 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-XII), визначено що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС це громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків, а в статті 10 цього Закону вказано, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986 - 1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Згідно зі статтею 49 Закону №796-XII, пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді державних пенсій та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Частиною першою статті 55 Закону №796-XII передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону №796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 14 Закону №796-XII, для встановлення пільг і компенсацій до четвертої категорії відносяться особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.
Відповідно до положень ст. 65 Закону №796-XII, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
З матеріалів справи встановлено, що до заяви про призначення пенсії від 03.06.2023 року позивачем додано наступні документи: архівна довідка від 21.04.2023 року №50/158, видана Малинським фаховим коледжем про те, що ОСОБА_1 дійсно навчався в Малинському лісотехнічному технікумі на денній формі навчання за спеціальністю «Лісове господарство» у період з 01.09.1984 року по 28.02.1989 року; довідка від 27.04.2023 року №6/1172, видана ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу з 19.11.1985 р. по 21.11.1987 р.; довідка від 18.04.2023 року №93, видана Малинською сільською радою про те, що Малинський лісотехнічний технікум Малинського району Житомирської області з 26.04.1986 року по даний час віднесено до зони посиленого радіологічного контролю (IY зона); довідка від 19.04.2023 року №317, видана Державним агентством лісових ресурсів України про те, що ОСОБА_1 дійсно прописаний і проживав у відомчому будинку Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання у період з 05.05.1989 по 17.05.1994; дублікат посвідчення серії НОМЕР_2 від 01.12.1998 року ОСОБА_1 , що підтверджує статус позивача як громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4). (а.с.22-24, 44-47)
Також в матеріалах справи наявна копія трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , згідно записів з якої встановлено, що позивач у період з 01.09.1984 по 01.03.1989 навчався в Малинському лісотехнічному технікумі. (а.с. 25)
Суд звертає увагу на те, що наявність у позивача посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4) є достатнім та належним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право, в тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.
Доводи відповідача-2 про відсутність підтвердження періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993, як на підставу для відмови у призначенні пенсії за віком, зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону №796-XII суд вважає безпідставними, оскільки такий період проживання підтверджено належними документами, зазначеними вище.
Позивачем на підтвердження статусу особи, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4), надана до суду копія дублікату посвідчення серії НОМЕР_2 від 01.12.1998 року. (а.с.44)
Постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно п. 2.1 якого передбачено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Згідно до архівної довідки від 21.04.2023 року №50/158, виданої Малинським фаховим коледжем про те, що ОСОБА_1 дійсно навчався в Малинському лісотехнічному технікумі у період з 01.09.1984 року по 2802.1989 року. (а.с.47)
Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.04.2023 року №6/1172 та записів військового квитка № НОМЕР_4 , у період з 19.11.1985 року по 21.11.1987 року позивач проходив військову службу в зоні посиленого радіологічного контролю.
Отже, позивачем підтверджена наявність у нього права на пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки наданими документами підтверджено його статус, як особи, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4).
В примітці до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
24 квітня 2018 року в справі №646/6250/17 Верховний Суд розглянув питання визначення строку подання адміністративного позову з вимогами про виплату сум пенсії і дійшов до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.
Крім того, суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, то саме цей орган і має завершити процедуру призначення позивачу пенсії за віком.
Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною 3 статті 139 КАС України, суд передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 859,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 29.09.2023 року №4049-4180-9045-5696.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 572,53 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Керуючись ст. ст. 139, 241, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна