Справа № 520/2116/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 р. № 520/2116/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, третя особа - Військова частина НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , у зв`язку з його безпосередньою участю в бойових діях та в здійсненні заходів з національної безпеки й оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії, за періоди: з 21.10.2022 - 30.10.2022, 01.11.2022 - 30.11.2022, 01.12.2022 - 09.12.2022, 15.12.2022 - 31.12.2022, 01.01.2023 - 07.01.2023, додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у розмірі до 100 000,00 гривень, пропорційно часу участі в таких діях та заходах;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у зв`язку з його безпосередньою участю в бойових діях та в здійсненні заходів з національної безпеки й оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії, за періоди: з 21.10.2022 - 30.10.2022, 01.11.2022 - 30.11.2022, 01.12.2022 - 09.12.2022, 15.12.2022 - 31.12.2022, 01.01.2023 - 07.01.2023, додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у розмірі до 100 000,00 гривень, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням уже виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він проходить військову службу в НОМЕР_3 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України. Відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 № (гриф)/25-2075-Е його було передислоковано на ділянку НОМЕР_4 прикордонного загону, де військовослужбовець перебував з 03.10.2022 по 09.01.2023. У періоди з 21.10.2022 по 30.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 09.12.2022, з 15.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023 позивач приймав безпосередню участь в бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а саме: виконував бойові завдання на кордоні з Білорусією на підставі бойових наказів (розпоряджень), які видавались начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, на підтвердження чого позивач надав підтверджуючу довідку. Позивач вважає, що набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 000,00 грн відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку з безпосередньою участю в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, так як фактично виконував бойові завдання на підставі бойових розпоряджень (наказів), перебуваючи у службовому відрядженні. Однак, на даний час збільшена додаткова винагорода до 100 000,00 грн відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 йому виплачена не була. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому підвищеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 05.02.2024 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів. Запропоновано третій особі подати до суду письмові пояснення та документи, додані до них, протягом п`яти календарних днів з моменту отримання копії позовної заяви та вказаної ухвали, а також докази направлення вказаних пояснень з доданими документами сторонам. Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України та Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України дані щодо участі позивача в бойових діях та в здійсненні заходів з національної безпеки й оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії за спірний період, а саме: за 21.10.2022 - 30.10.2022, 01.11.2022 - 30.11.2022, 01.12.2022 - 09.12.2022, 15.12.2022 - 31.12.2022, 01.01.2023 - 07.01.2023, відповідні бойові накази, розпорядження тощо.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу та третій особі до електронних кабінетів через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти позовних вимог позивача. Зазначив, що позивач у спірний період із жовтня 2022 року до січня 2023 року перебував у службовому відрядженні та виконував обов`язки на ділянці НОМЕР_4 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ) імені князя Володимира Великого. Зазначене підтверджується в довідці № 3490 від 07.01.2023, що надана позивачем разом з позовною заявою. Однак, така довідка не відповідає встановленій формі, а саме з обов`язкових умов її заповнення видалено графи у яких зазначається: такі підтверджуючі документи як журнал бойових дій у якому повинно бути зафіксовано факт участі позивача у бойових діях чи заходах та рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу у якому повинно бути зафіксовано дні безпосередньої участі позивача у бойових діях чи заходах. Також, відповідач зазначив, що згідно змісту відповіді адвокату абзац 6 листа Адміністрації державної прикордонної служби України від 09.02.2023 №21/5748-23 Вих. для виплати підвищеної грошової винагороди військовослужбовцям відрядженим з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу 392-АГ, подаються довідки начальниками органів Держприкордонслужби ( НОМЕР_4 прикордонним загоном / в/ч НОМЕР_2 ) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу ( НОМЕР_3 прикордонний загін / в/ч НОМЕР_1 ), але довідки, передбачені додатком 2 до наказу 392-АГ, на адресу в/ч НОМЕР_1 за період із жовтня по листопад 2022 року не направлялися, підстави для нарахування збільшеної грошової винагороди (до 100000,00 грн) в НОМЕР_3 прикордонному загону були відсутні. Тобто, Адміністрація державної прикордонної служби України - розпорядник коштів, підтверджує як факт ненадання НОМЕР_4 прикордонним загоном до НОМЕР_3 прикордонного загону документів (довідок), що є підставою для здійснення виплати збільшеної грошової винагороди (до 100 000,00 грн), так і факт відсутності правових підстав у НОМЕР_3 прикордонного загону для здійснення таких виплат. Також, відповідач зазначив, що форма довідки, передбаченої пунктом 2 наказу 392-АГ, передбачає її оформлення на всіх відряджених військовослужбовців підрозділу, така довідка згідно додатку 2 до 5 числа в поточному місяці за попередній направляється начальнику прикордонного загону, в якому ці військовослужбовці проходять службу для нарахування та виплати коштів (а не надається відрядженим військовослужбовцям нарочно). У даному випадку довідка надана у відповідності до форми, встановленої у додатку 1 (а не додатку 2) до наказу 392-АГ, згідно пункту 5 така довідка за своєю формою надається індивідуально військовослужбовцю, який відряджений до органів військового управління, але позивач не був відряджений до органу військового управління. Так, довідка надана з порушенням вимог її оформлення та не відповідає вимогам наказу 392-АГ. Так, відповідач зазначив, що в нього відсутні відомості щодо участі позивача в бойових діях та в здійсненні заходів з національної безпеки й оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії за спірний період, тому просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій заперечив проти обставин, викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву. Позивач зазначив, що у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3479 від 07.01.2023 міститься інформація, яка була передбачена пунктом 2 Наказу № 392-АГ, а також діючим наказом від 09.12.2022 № 628-АГ, а саме: інформація про військовослужбовців та дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Військовослужбовці, у тому числі й ОСОБА_1 , протягом спірного періоду виконували обов`язки військової служби на кордоні з Білорусією, в зоні бойових дій. Під час проходження служби брали участь у бойових діях, про що і зазначено в довідці. Також, позивач зазначає, що наказ від 30.07.2022 № 392-АГ, як документ, не є законодавчим актом у розумінні вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", не є зареєстрований та оприлюднений у встановлений законом спосіб. Просить позов задовольнити.

Третя особа письмові пояснення щодо позовної заяви не надала.

У зв`язку з твердженням відповідача про відсутність в нього відомостей щодо участі позивача в бойових діях та в здійсненні заходів з національної безпеки й оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії за спірний період та ненаданням третьою особою витребуваних судом документів, ухвалою суду від 10.04.2024 повторно витребувано у Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України та Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України: дані щодо участі або неучасті позивача в бойових діях та в здійсненні заходів з національної безпеки й оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії за спірний період, а саме за: 21.10.2022 - 30.10.2022, 01.11.2022 - 30.11.2022, 01.12.2022 - 09.12.2022, 15.12.2022 - 31.12.2022, 01.01.2023 - 07.01.2023; письмові пояснення та відповідні докази щодо наявності чи відсутності підстав для виплати позивачу збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 за вказані спірні періоди; у разі участі позивача в бойових діях у спірні періоди, надати відповідні підтверджуючі документи або письмові пояснення та документи, що складались для виплати позивачу додаткової винагороди; у разі нескладання документів для виплати позивачу додаткової винагороди, надати письмові пояснення з зазначенням підстав для нескладання таких документів; дані щодо участі позивача в бойових діях у період з 01.01.2023 по 07.01.2023; письмові пояснення та відповідні документи щодо виключення періоду з 01.01.2023 - 07.01.2023 з довідки від 07.01.2023 № 3479 відносно позивача. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України та Військову частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України надати до суду витребувані судом документи протягом семи календарних днів з дня отримання копії ухвали.

Третя особа 12.04.2024 подала до суду додаткові пояснення по справі, в якій зазначила, що до відповідача направлялися рапорти про виплату позивачу підвищеної до 70 000,00 грн винагороди за певні періоди.

Відповідач 17.04.2024 подав до суду заяву на виконання вимог ухвали суду з копіями наявних рапортів відносно позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач проходить військову службу в НОМЕР_3 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України.

Відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 № (гриф)/25-2075-Е, позивача було передислоковано на ділянку НОМЕР_4 прикордонного загону, де військовослужбовець перебував з 03.10.2022 по 09.01.2023.

Позивач зазначив, що у вказаний період він приймав безпосередню участь в бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а саме: виконував бойові завдання на кордоні з Білорусією на підставі бойових наказів (розпоряджень), які видавались начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України.

На підтвердження зазначеного факту позивач надав до матеріалів справи довідку № 3479 від 07.01.2023, видану військовою частиною НОМЕР_2 , в якій зазначається, що дана довідка видана ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , в тому, що він приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області: з 21.10.2022 по 30.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022 з 01.12.2022 по 09.12.2022, з 15.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 07.01.2023. Підставою такої довідки зазначено: бойовий наказ Адміністрації державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16.09.2022. (а.с. 42)

Позивач, вважаючи, що він має право на отримання додаткової винагороди, підвищеної до 100 000,00 грн, через свого представника звернувся до відповідача з запитом про надання інформації щодо підстав і причин ненарахування та невиплати щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168 від 28.02.2022, позивачу за його безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з жовтня 2022 року по січень 2023 року.

Відповідачем надано відповідь листом від 05.01.2024 за № 02.2/185-24-вих, в якій зазначено, що збільшена додаткова винагорода позивачу не нараховувалась у зв`язку з відсутністю підстав здійснення такої виплати. (а.с. 17-21).

Архівними відомостями за 2022 та 2023 роки, наявними в матеріалах справи, підтверджено факт невиплати позивачу додаткової винагороди, підвищеної до 100 000,00 грн, передбаченої постановою КМУ № 168 від 28.02.2022. (а.с. 26-27)

Вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у розмірі до 100000,00 гривень, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Так, спірним питанням у даній справі є правомірність ненарахування та невиплати позивачу збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі до 100000,00 грн, у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в період з 21.10.2022 по 30.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 09.12.2022, з 15.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин першої та другої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі за текстом - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Позивач є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, а тому при вирішенні даної справи аналізу підлягає законодавство, яке стосується військовослужбовців Державної прикордонної служби України.

Згідно статті 16 Закону України від 03.04.2003 № 661-IV «Про Державну прикордонну службі України» умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Частинами 1-4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі за текстом - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У подальшому, затвердженими відповідними законами України дія воєнного стану продовжувалася та діє на теперішній час.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168 (далі за текстом - Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою виконання вимог Постанови № 168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови КМУ від 28.02.2022 № 168" (далі - Наказ № 392-АГ).

На виконання п. 1 Наказу № 392-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Наказу № 392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

За приписами пунктів 11 та 12 Наказу № 392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

Судом під час розгляду справи встановлено, що позивача у відповідності до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 № 165 гриф у складі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) було направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 , де він перебував з 03.10.2022 по 09.01.2023.

Відповідно до бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.09.2022 № 276/гриф (скасоване), від 25.09.2022 № 1348/гриф (скасоване) та від 25.10.2022 № 1697/гриф позивач у складі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) приступив до виконання завдань в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечується сторонами, що у спірні періоди: з 21.10.2022 по 30.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 09.12.2022, з 15.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023 позивачу не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода відповідно пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 грн пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. (а.с. 26-27)

На підтвердження факту участі в бойових діях у спірний період та права на отримання підвищеної до 100 000,00 додаткової грошової винагороди, позивач надав до матеріалів справи довідку № 3479 від 07.01.2023, видану військовою частиною НОМЕР_2 , в якій зазначається, що дана довідка видана ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , в тому, що він приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області: з 21.10.2022 по 30.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022 з 01.12.2022 по 09.12.2022, з 15.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 07.01.2023. Підставою такої довідки зазначено: бойовий наказ Адміністрації державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16.09.2022. (а.с. 42)

Стосовно доводів відповідача про непідтвердження факту безпосередньої участі ОСОБА_1 в бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області документами, передбаченими пунктом 4 Наказу №392-АГ та пунктом 3 Наказу №628-АГ, суд зазначає наступне.

Так, відповідач зазначив, що довідка про участь у бойових діях не є документом, що, за відсутності інших підтверджуючих документів, може свідчити про безпосередню участь позивача в бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в періоди: з 21.10.2022 по 30.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022 з 01.12.2022 по 09.12.2022, з 15.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023.

Для з`ясування обставин справи ухвалою суду від 10.04.2024 повторно було витребувано у Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України та Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України: дані щодо участі або неучасті позивача в бойових діях та в здійсненні заходів з національної безпеки й оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії за спірний період, а саме за: 21.10.2022 - 30.10.2022, 01.11.2022 - 30.11.2022, 01.12.2022 - 09.12.2022, 15.12.2022 - 31.12.2022, 01.01.2023 - 07.01.2023; письмові пояснення та відповідні докази щодо наявності чи відсутності підстав для виплати позивачу збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 за вказані спірні періоди; у разі участі позивача в бойових діях у спірні періоди, надати відповідні підтверджуючі документи або письмові пояснення та документи, що складались для виплати позивачу додаткової винагороди; у разі нескладання документів для виплати позивачу додаткової винагороди, надати письмові пояснення з зазначенням підстав для нескладання таких документів; дані щодо участі позивача в бойових діях у період з 01.01.2023 по 07.01.2023; письмові пояснення та відповідні документи щодо виключення періоду з 01.01.2023 - 07.01.2023 з довідки від 07.01.2023 № 3479 відносно позивача. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України та Військову частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України надати до суду витребувані судом документи протягом семи календарних днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання вимог ухвали суду військова частина НОМЕР_1 надала до суду витяги з рапортів начальника відділу прикордонної служби № 2 з пропозицією про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 70 000,00 грн (додатково до 30 000,00 грн) за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022.

Також, третя особа, Військова частина НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України, у додаткових поясненнях, наданих на виконання вимог ухвали суду, зазначила, що рапорти начальника підрозділу, військову службу в якому проходив позивач, стосовно виплати додаткової винагороди до 100 000 гривень були направлені до НОМЕР_3 прикордонного загону, а саме:

- рапорт від 01.11.2022 №1461 був відправлений до НОМЕР_3 прикордонного загону супровідним листом від 03.11.2022 №22/4235-22-Вих;

- рапорт від 01.11.2022 №1464 був відправлений до НОМЕР_3 прикордонного загону супровідним листом від 08.11.2022 №22/4314-22-Вих;

- рапорт від 01.12.2022 №1888 був відправлений до НОМЕР_3 прикордонного загону супровідним листом від 02.12.2022 №22/4910-22-Вих;

- рапорт від 01.12.2022 №1890 був відправлений до НОМЕР_3 прикордонного загону супровідним листом від 02.12.2022 №22/4910-22-Вих.

Відповідно до рапорту від 18.11.2022 №1709, який був відправлений до НОМЕР_3 прикордонного загону супровідним листом від 22.11.2022 №22/4637-22-Вих. до НОМЕР_3 прикордонного загону було надано Список вiйськовослужбовцiв військової частини НОМЕР_1 , якi брали участь в бойових дiях, або заходах за жовтень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 .

Також, третя особа, Військова частина НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України, у додаткових поясненнях зазначила, що оскільки позивач був прикомандирований до військової частини НОМЕР_2 у період з 21.10.2022 по 07.01.2023, начальником військової частини НОМЕР_2 , на виконання Наказу 2, було видано Довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 07.01.2023 №3479.

Тобто, Військова частина НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України підтвердила, що позивач, перебуваючи в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - військова частина НОМЕР_2 ), приймав безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

Відповідачем також підтверджено, що ним отримано рапорти Військової частини НОМЕР_2 щодо виплати позивачу винагороди в розмірі 70 000,00 грн (додатково до 30 000,00 грн) за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022.

Тобто, у відповідача були наявні підтверджуючі документи для виплати позивачу винагороди в розмірі 70 000,00 грн (додатково до 30 000,00 грн) за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022, що не заперечується відповідачем.

Більш того, під час судового розгляду судом встановлено, що відповідачем не заперечується факт участі позивача в бойових діях у вищезазначені періоди, однак відповідач посилається на невідповідність наданої позивачем довідки про участь в бойових діях встановленій формі, в тому числі, у зв`язку з відсутністю в такій довідці кількості днів, в які позивач приймав участь в бойових діях.

Так, суд приймає до уваги, що надана позивачем довідка не містить конкретної кількості днів, в які позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії та зазначено лише період такої участі. Втім, суд зауважує, що в рапортах про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022 зазначається кількість днів такої участі та такі співпадають з інформацією, викладеній у вказаній довідці.

При вирішенні справи суд також застосовує правовий висновок, наведений у постанові Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 560/3141/23, відповідно до якого підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах є довідка керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Оцінюючи надані учасниками справи письмові докази суд зауважує, що факт безпосередньої участі позивача в бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у період з 21.10.2022 по 30.10.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022 підтверджений довідкою військової частини НОМЕР_2 від 07.01.2023 №3479 та відповідними рапортами про виплату позивачу підвищеної до 100 000,00 винагороди за вказані періоди. Зазначені обставини належним чином не спростовані відповідачем.

Порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі позивача у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність права у позивача на таку винагороду.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 560/3159/23.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що введення документів, передбачених законодавством, які б підтверджували участь відряджених військовослужбовців у бойових діях або у здійсненні заходів, належить до виключної компетенції військових частин за місцем несення служби та перебування у відрядженні, а тому відсутність таких документів за умови наявності інших належних, достовірних, допустимих та неспростованих доказів, які доводять факт безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або здійсненні заходів, не може позбавляти права військовослужбовців на отримання додаткової винагороди. Тягар за неналежне ведення документації має нести військова частина, а не військовослужбовець.

Отже, у відповідача були відсутні підстави для ненарахування та невиплати позивачу підвищеної до 100 000,00 винагороди за період з 21.10.2022 по 30.10.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022.

Разом з тим, щодо спірних періодів з 01.12.2022 по 09.12.2022 та з 15.12.2022 по 31.12.2022, суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів для підтвердження участі позивача в бойових діях у зазначені періоди.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано лише рапорт щодо виплати позивачу підвищеної до 30 000,00 грн винагороди за грудень 2022 року та повідомлено, що рапорти про виплату позивачу підвищеної до 70 000,00 грн винагороди за грудень 2022 року відносно позивача не складалися.

Інших підтверджуючих документів щодо участі позивача в бойових діях у грудні 2022 року матеріали справи не містять.

Щодо спірного періоду з 01.01.2023 по 07.01.2023, суд зазначає наступне.

Військовою частиною НОМЕР_2 у додаткових поясненнях було зазначено, що у період з 28.09.2022 по 31.12.2022 Чернігівська область входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. З 01.01.2023 відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. Оскільки довідка позивачу була видана 07.01.2023 та про виключення Чернігівської області з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій стало відомо 02.02.2023, а підставою для видачі довідки є безпосередня участь позивача у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, то період з 01.01.2023 - 07.01.2023 виключено з довідки №3479.

Також, Військовою частиною НОМЕР_2 було зазначено, що рапорти щодо виплати військовослужбовцям прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000 гривень за січень 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходили.

Суд приймає вказані доводи до уваги та вказує, що жодних доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 01.01.2023 по 07.01.2023, які є підставою для виплати підвищеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, матеріали справа не містять.

Судом встановлено, що відповідачем до матеріалів справи надано рапорт щодо виплати ОСОБА_1 винагороди до 70 000,00 грн за січень 2023 року, а саме за період з 09.01.2023 по 31.01.2023.

Разом з цим, вказаний період не входить у спірний період з 01.01.2023 по 07.01.2023, зазначений у довідці. Доказів складання рапорту про виплату позивачу винагороди до 70 000,00 грн за період з 01.01.2023 по 07.01.2023 або інших документів, що б підтверджували участь позивача в бойових діях за спірний період, матеріали справи не містять.

Отже, підстави для виплати позивачу додаткової винагороди, підвищеної до 100 000,00 грн за періоди з 01.12.2022 по 09.12.2022, з 15.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023 судом під час розгляду справи не встановлені.

Щодо посилань позивача на відсутність підстав для врахування при вирішенні спірних правовідносин наказу від 30.07.2022 № 392-АГ, оскільки такий наказ не є законодавчим актом у розумінні вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", не є зареєстрований та оприлюднений у встановлений законом спосіб, суд зазначає наступне.

У даному випадку наказ №392-/0/81-22-АГ є внутрішніми документом Державної прикордонної служби України, який виданий на виконання Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 та, зокрема, регулює відносини між органами Державної прикордонної служби України в частині обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Як вже було встановлено судом, нарахуванню та виплаті спірної допомоги передує отримання інформації про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених Наказом №392-АГ, яка подається начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у Наказі №392-АГ.

Так, суд приймає положення вказаного наказу до уваги, оскільки саме такий наказ прийнятий на виконання положень постанови КМУ № 168 та регулює питання підтвердження участі військовослужбовця в бойових діях для подальшої виплати військовослужбовцю додаткової винагороди.

Суд зазначає, що відсутність підстав для державної реєстрації наказу № 392-/0/81-22-АГ в Міністерстві юстиції України ніяким чином не впливає на його юридичну силу і застосовність до спірних правовідносин.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2022 року по справі № 400/2913/20.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу в судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд звертає увагу, що відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено безпосередню участь позивача в бойових діях та в здійсненні заходів з національної безпеки й оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії, за періоди у період з 21.10.2022 по 30.10.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022, тому, для ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, у розмірі до 100 000,00 гривень, у зв`язку з його безпосередньою участю в бойових діях та в здійсненні заходів з національної безпеки й оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії, за періоди: з 21.10.2022 по 30.10.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022, пропорційно часу участі в таких діях та заходах, та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в збільшеному розмірі до 100000,00 грн на місяць пропорційно участі в бойових діях у періоди: з 21.10.2022 по 30.10.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022, з урахуванням фактично проведених виплат.

Щодо решти позовних вимог, то суд відмовляє в їх у задоволенні, оскільки достатніх документів, що б підтверджували участь позивача в бойових діях у періоди з 01.12.2022 по 09.12.2022, з 15.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023, відсутні.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), третя особа - Військова частина НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України (ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, у розмірі до 100 000,00 гривень, у зв`язку з його безпосередньою участю в бойових діях та в здійсненні заходів з національної безпеки й оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії, за періоди: з 21.10.2022 по 30.10.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022, пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в збільшеному розмірі до 100000,00 грн на місяць пропорційно участі в бойових діях у періоди: з 21.10.2022 по 30.10.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022, з урахуванням фактично проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН