Справа № 240/555/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Житомир

справа № 240/555/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Громадська організація "Проти придурків та ідіотів", до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненадання розрахунків обчислення пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 27 і 28, п. 4-7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням відповідних Постанов КМУ, станом на 1 жовтня 2017 року, та з 1 березня 2019 року (1,17 ПКМУ від 20.02.2019 №124, з 1 травня 2020 року (1,11 ПКМУ від 01 квітня 2020 р. № 251), з 01.03.2021 року (1,11 ПКМУ від 22 лютого 2021 р. № 127), з 01.03.2022 року (1,14 ПКМУ від 16.02.2022 № 118), з 01.03.2023 року (1,197 ПКМУ № 168 від 24.02.2023), в розмірі пенсії за віком за формою додатку до листа від 30.03.2023 № 11.327-12892/Х-02/8-0600/23;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати розрахунки обчислення пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 27 і 28, п. 4-7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням відповідних Постанов КМУ, станом на 1 жовтня 2017 року, та з 1 березня 2019 року (1,17 ПКМУ від 20.02.2019 №124, з 1 травня 2020 року (1,11 ПКМУ від 01 квітня 2020 р. № 251), з 01.03.2021 року (1,11 ПКМУ від 22 лютого 2021 р. № 127), з 01.03.2022 року (1,14 ПКМУ від 16.02.2022 № 118), з 01.03.2023 року (1,197 ПКМУ № 168 від 24.02.2023), в розмірі пенсії за віком за формою додатку до листа від 30.03.2023 № 11.327- 12892/Х-02/8-0600/23.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.01.2024 був на особистому прийомі в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області з питань невиконання обов`язку, який визнається Головним управлінням в листі від 16.03.2023 №0600-0306-8/31281, зокрема про те, що «відповідно до п. 4-7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) особам, пенсії яким призначені відповідно до Закону України «Про державну службу», розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого п. 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбаченим цим Законом, за матеріалами пенсійної справи». Також вказує, що просив надати розрахунки за формою додатку до листа від 30.03.2023 №11.327-12892/Х-02/8-0600/23 (додаток 3) в розмірі пенсії за віком з 1 жовтня 2017 року та станом на 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роки.

Позивач, вважаючи дії посадової особи на особистому прийомі щодо відмови зробити та надати перерахунок пенсії в розмірі пенсії за віком згідно з положеннями ч.2 ст.33 Закону України «Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 жовтня 2017 року, та у 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роках (п. 4-7 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", електронний документ (ухвала суду від 16 січня 2024 року) доставлена в Електронний кабінет Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 16 січня 2024 року о 23 год 19 хв, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження не надіслало до суду відзив на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, письмових пояснень до суду не надіслала.

Згідно з положеннями ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05.02.2014 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", а з 01.03.2023 переведений на пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 16.03.2023 №0600-0306-8/31281 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 про те, що відповідно до п. 4-7 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) особам, пенсії яким призначені відповідно до Закону України «Про державну службу», розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого п. 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбаченим цим Законом, за матеріалами пенсійної справи.

Листом від 30.03.2023 №11327-12892/Х-02-8-0600/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача, що він отримує пенсію по 2 групі інвалідності, яка обчислена відповідно до Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування». Також роз"яснено, що відповідно до ч.1 ст.33 Закону пенсія по 2 групі інвалідності призначається в розмірі 90% пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. Окрім того, повідомлено про порядок обчислення розміру пенсії.

Аргументуючи підстави звернення до суду позивач вказує, що 05.01.2024 був на особистому прийомі в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області з питань невиконання обов`язку, який визнається Головним управлінням в листі від 16.03.2023 № 0600-0306-8/31281, зокрема про те, що «відповідно до п. 4-7 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) особам, пенсії яким призначені відповідно до Закону України «Про державну службу», розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого п. 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбаченим цим Законом, за матеріалами пенсійної справи», зокрема:

1. Чому не зроблено такий перерахунок з 1 жовтня 2017 року (п. 4-7 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно із Законом №2148-VIII від 03.10.2017 - застосовуються з 1 жовтня 2017 року);

2. Чому не зроблено такий перерахунок у 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роках;

3. Чому в додатку до листа від 30.03.2023 №11.327-12892/Х-02/8-0600/23, зроблено перерахунок в розмірі 90 відсотків пенсії за віком, тоді як заявнику, пенсія, як непрацюючому пенсіонеру, має бути обрахована згідно з положеннями ч.2 ст.33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі пенсії за віком.

Вважаючи дії посадової особи на особистому прийомі 05.01.2024 щодо відмови зробити та надати перерахунок пенсії в розмірі пенсії за віком згідно з положеннями ч.2 ст.33 Закону України «Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 жовтня 2017 року, та у 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роках (п. 4-7 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

За приписами статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №393/96-ВР) передбачено право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Визначення пропозиції (зауваження) міститься у статті 3 Закону №393/96-ВР та означає звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 4 Закону №393/96-ВР передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно із ст.5 Закону № 393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Статтею 15 Закону №393/96-ВР передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно із ст. 17 Закону №393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підроз діли.

Статтею 20 Закону №393/96-ВР передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Отже, громадяни України відповідно мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Судом встановлено, що доказів письмового звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою, яка відповідає вимогам ст.5 Закону України «Про звернення громадян» про отримання розрахунків розміру пенсії за віком, матеріали справи не містять.

Позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів вчинення всіх дій щодо подання на реєстрацію (направлення) письмового звернення до відповідача. Позивач лише зазначає, що на особистому прийомі в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області 05.01.2024 посадова особа відповідача не надала відповіді на те чому заявник, як непрацюючий пенсіонер не має права на отримання пенсії в розмірі пенсії за віком згідно з положеннями ч.2 ст.33 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування» та не надала позивачу розрахунки обчислення його пенсії відповідно до статей 27 і 28, п. 4-7 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням відповідних Постанов Кабінету Міністрів України, як вказує позивач.

У Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 у справі №18-рп/2004 термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Проте право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 687/1539/16-а, від 04 лютого 2020 року в справі № 320/7969/17, від 17 лютого 2020 року в справі № 697/835/17, від 05 березня 2020 року в справі № 813/3161/18.

Суд зауважує, що відповідно до норм чинного законодавства, особистий прийом громадян проводиться з метою реалізації громадянами конституційного права на звернення та оперативного вирішення актуальних питань на основі якісного і своєчасного розгляду пропозицій, заяв і скарг.

Отже, відповідно до Закону України Про звернення громадян є можливість подати звернення не тільки особисто під час прийому, а й шляхом направлення поштою, надсилання електронного звернення за допомогою мережі Інтернет, а також подання усного звернення за допомогою засобів телефонного зв`язку.

Водночас фактично, як свідчить зміст позовної заяви та докази в обґрунтування позову, позивач з метою реалізації свого права на звернення до відповідача із заявою, відповідно до Закону №393/96-ВР не використав всі можливі способи подання (надсилання) заяви до відповідача.

В свою чергу, відмови щодо прийняття заяви відповідачем матеріали справи не містять, що позбавляє суд можливості перевірити, чи дійсно були порушені/порушуються права заявника. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин, позивач суду не надав.

Суд зазначає, що зверненню до суду має передувати вчинення всіх законних дій щодо отримання заяви відповідачем.

Відсутність відомостей, що позивач в установленому законом порядку подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заяву під час особистого прийому та, що відповідач відмовив йому у прийнятті до розгляду заяви, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Також, позивачем не підтверджено того, що дійсно існують певні перешкоди для реалізації ним свого права на звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області будь-якими іншими засобами, окрім особистого відвідування.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Суд також враховує, що позивачем в межах розгляду даної справи не оскаржується зміст відповіді, викладеної у листах Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.03.2023 №0600-0306-8/31281 та від 30.03.2023 №11327-12892/Х-02-8-0600/23, та правомірність переведення (призначення) пенсії позивачу.

Суд зазначає, що постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі за текстом - Порядок №22-1).

Пунктом 1.1 Р.І Порядку №22-1, встановлено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Відповідно до пункту 2.8 Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до п. 4-7 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого п. 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Таким чином, переведення (призначення) пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» може бути здійснене в автоматичному порядку, визначеному пунктом 4-7 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», коли розмір пенсії, розрахований за нормами цього Закону, є більшим, ніж розмір пенсії, отримуваної за іншим законом. У свою чергу, переведення (призначення) пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» може бути здійснене також і власне за вибором пенсіонера.

У свою чергу, переведення (призначення) пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» може бути здійснене також і власне за вибором пенсіонера.

На противагу вказаному, суд зауважує, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач аргументує лише бездіяльність відповідача щодо нездійснення та ненадання розрахунків пенсії за віком згідно з ч.2 ст.33 Закону України «Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 жовтня 2017 року, при одночасній відсутності належних доказів звернення до відповідача із відповідною заявою.

Отже, позивачем в даному випадку не дотримано процедуру ні звернення із заявою відповідно до Закону України "Про звернення громадян", ні в порядку звернення із заявою про перерахунок пенсії.

Суд вказує, що незгода особи із наданою в усній формі відповіддю на звернення загального змісту, з якого неможливо встановити відношення конкретизованих правовідносинах, не є підставою для визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки такі вимоги не направлені на захист індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Підсумовуючи наведене, позивач не довів порушення його прав, свобод та інтересів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, як наслідок, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до частин 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст.139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Громадська організація "Проти придурків та ідіотів" (вул.Гагаріна, 48, Коростишів, Житомирська область,12501, ), до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича, буд.7, м.Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 29 квітня 2024 року.

Суддя А.В. Горовенко