Справа № 500/1755/24
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1755/24

26 квітня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просить визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до її страхового стажу період роботи в колгоспі «Правда» з 14.03.1986 по 2001 рік та період догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10.04.1981 по 15.07.1985.

В обґрунтування позову вказує, що при оформленні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області встановлено наявність розбіжностей в архівній довідці про роботу позивачки в колгоспі « ОСОБА_4 » в написані по батькові, яке зазначено скорочено « ОСОБА_5 .», проте відомості про трудову діяльність стосуються саме її. Крім того, відповідачем не зараховано період догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Позивач вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області протиправно не зараховано до загального страхового стажу ці періоди, а тому звернулася до суду.

Ухвалою суду від 29.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, витребувано від відповідача письмові докази.

Відповідач відзив на позов у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі), не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 29.03.2024 та копія позовної заяви з додатками були доставлені в електронний кабінет Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 29.03.2024 та 26.03.2024 відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с.22, 22 зворот).

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

25.04.2024 до суду надійшли від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області витребувані судом докази (а.с.23-46).

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), досягнувши віку 61 рік, 19.07.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, до якої додала відповідні документи зазначені у розписці-повідомленні на підтвердження страхового стажу (а.с.14, 25-26).

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №87 від 26.07.2023 позивачці відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

У рішенні вказано, що вік заявниці 61 рік 08 місяців, при необхідному 60 років. Необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", становить 28 років. Страховий стаж особи складає 5 років 10 місяців 06 днів.

За доданими документами до страхового стажу не враховано: період роботи в колгоспі «Правда», оскільки в довідці від 04.04.2023 №01-15/60, виданої трудовим архівом Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, зазначено по батькові « ОСОБА_6 », що не відповідає паспортним даним « ОСОБА_7 »;

період догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з свідоцтвами про народження, оскільки відсутні документи, які підтверджують факт догляду за дітьми до досягнення трирічного віку (а.с.10).

Позивач не погоджується з діями суб`єкта владних повноважень щодо незарахування страхового стажу, вважає їх протиправними та такими, що порушують її право на соціальний захист, а тому звернулася до суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-ІV).

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (частина третя статті 24 Закону №1058-ІV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи, серед іншого, також зараховується: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 11 цього ж Порядку час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта громадянина України (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала. Документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала, і те, що до досягнення дитиною 12-річного віку один з батьків не працював, є: виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку.

Пунктом 17 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою. Основним документом для зарахування до страхового стажу часу догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми є свідоцтво про народження дитини.

Судом досліджено записи трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 НОМЕР_1 , дата заповнення 10.02.1989, щодо спірного періоду її роботи в колгоспі, яка містить такі відомості:

розділ «Членство в колгоспі» :

запис №1, 02.01.1989, прийнята членом колгоспу «Правда» Зборівського району Тернопільської області, протокол №1 від 09.02.1989,

запис №2, 03.02.2000 вибула з членів спілки власників земельних паїв «Правда», протокол зборів №1 від 03.02.2000.

Запис про прийняття в члени колгоспу та звільнення засвідчений підписами уповноважених осіб та скріплений печатками (а.с.33-35, 47).

Трудова книжка містить відомості про трудову участь у громадському господарстві за період з 1989 по 2001 роки (а.с.43).

Відповідно до протоколу загальних зборів спілки власників земельних паїв «Правда» №3 від 11.02.2000 така спілка припинила діяльність шляхом приєднання до новоствореного ПАП «Мрія» (а.с.29).

Судом також досліджено копію архівної довідки від 04.04.2023 №01-15/60, виданої трудовим архівом Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, яка подавалася ОСОБА_1 разом з заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Згідно з відомостями цієї архівної довідки в книгах обліку трудового стажу колгоспу «Правда» зазначено відомості про «гр. ОСОБА_1 ». Довідка містить інформацію за період з 1985 по 1999 роки в розрізі кожного року з зазначенням посади, встановленого мінімуму людиноднів, відпрацьованого мінімуму людиноднів (а.с.43 зворот).

Аналогічні відомості зазначені в повторно виданій архівній довідці від 21.03.2024 №01-15/25, яка подавалася позивачкою до суду разом з позовною заявою (а.с.12).

Такі довідки видані трудовим архівом на підставі відомостей особового рахунку № НОМЕР_2 по « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , копія яких долучена до матеріалів справи (а.с.11). Дані відомості містять перший запис з 14.03.1986, саме з цієї дати позивачка просить вважати початок її трудової діяльності у колгоспі «Правда».

Суд зазначає, що дійсно стосовно написання по батькові у архівних довідках від 04.04.2023 і 21.03.2024 та відомостях особового рахунку є скорочення. Проте такий недолік у написанні по батькові ніяким чином не впливає на можливість зарахувати спірний період до страхового стажу. Мова йде про одну й ту ж особу ОСОБА_1 , що додатково підтверджується записами трудової книжки колгоспника.

Отже, неповне написання по батькові у архівних довідках, при тому що судом достеменно встановлено, що мова йде саме про ОСОБА_1 , а в первинних документах колгоспу допущено скорочення написання по батькові позивачки при наявності інших належно оформлених записів, що містять відомості про роботу, не є підставою для не зарахування спірного періоду до її страхового стажу. Також суд зазначає, що в рішенні Головного управління про відмову у призначенні пенсії не оспорюються інші відомості, вказані в архівній довідці щодо періодів роботи у колгоспі.

Стосовно періоду роботи позивачки у колгоспі «Перемога», то спірним є лише проміжок часу з 14.03.1986 по 31.12.1998, оскільки відповідно до розрахунку страхового стажу, проведеного відповідачем, страховий стаж у колгоспі з 01.01.1999 по 06.03.2000 вже зарахований (а.с.13), а відомостей про роботу у колгоспі у 2001 році архівна довідка від 04.04.2023 №01-15/60 не містить. З відомостей особового рахунку № НОМЕР_2 по « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається виплата позивачці коштів у 2001 році за відпрацьованих 93 дні пастухом, проте така відомість разом з заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не подавалася, оцінка її не надавалася, а тому у суду немає підстав вважати цей період (2001 рік) спірним.

Позивачка у позовній заяві просила зарахувати до її страхового стажу весь період роботи у колгоспі «Перемога» з 14.03.1986 по 2001 рік, тобто включила частину періоду, яка не є спірною.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що періоди трудової діяльності позивачки у колгоспі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з 14.03.1986 по 31.12.1998, з урахуванням виконання встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, підлягають зарахуванню до страхового стажу.

Щодо іншого періоду, який стосується догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного віку, то суд встановив таке.

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Оскільки стаття 56 Закону №1788-XII передбачає можливість зарахування до страхового стажу часу догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку, а відповідно до пункту 11 Порядку №637 підставою для врахування цього стажу є свідоцтва про народження дітей, то до страхового стажу позивачки підлягає до зарахування період з 10.04.1981 по 15.07.1985.

В цій частині позовна вимога є підставною та підлягає до задоволення.

У позовній заяві позивачка просить визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області протиправними, не вказуючи які саме. Разом з тим, зі змісту позову вбачається, що такі дії стосуються саме незарахування спірних періодів до страхового стажу.

З огляду на викладене вище, відповідно до частини другої статті 9 КАС України (якою передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень) наявні підстави для виходу за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача та прийняття рішення про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 зарахувати до страхового стажу роботу в колгоспі «Правда» з 14.03.1986 по 31.12.1998 та час догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку з 10.04.1981 по 15.07.1985 і зобов`язати зарахувати вказані періоди до страхового стажу позивачки.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України позивачці слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 605,60 грн, сплачений відповідно до квитанції до платіжної інструкції №7 від 26.03.2024 (а.с.3).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 258, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в колгоспі «Правда» з 14.03.1986 по 31.12.1998 та період догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10.04.1981 по 15.07.1985.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в колгоспі «Правда» з 14.03.1986 по 31.12.1998 та період догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10.04.1981 по 15.07.1985.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 26 квітня 2024 року.

Суддя Чепенюк О.В.