Справа № 296/1640/24
Суддя: Адамович О. Й.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/1640/24
УХВАЛА

Іменем України

18 квітня 2024 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участі секретаря судових засідань Світко Т.І.,

представника позивача Примака В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАЮ №829869 від 29.04.2022 року якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 510грн, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою від 28.02.2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

05.03.2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Примак В.М. подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 06.03.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18.03.2024 року від юрисконсульта ВПЗ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позову Мошківського відмовити у повному обсязі. Також звертає увагу, що всупереч вимог ч. 2 ст. 122 КАС України позивач звернувся до суду з позовом після спливу встановленого строку звернення до суду. У свою чергу, обставини, на які позивач вказує як на поважну причину пропуску строку звернення до адміністративного суду, необґрунтовані. Будь-якого належного обґрунтування поважності причин пропуску позивачем не зазначено (а.с.41-46).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся.

З метою встановлення поважності причин пропуску строку оскарження постанови, за заявою представника позивача було допитано свідка ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно вимог статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями статті 286 КАС України встановлені спеціальні строки для звернення із адміністративним позовом до суду з приводу оскарження рішень суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до вимог статті 286 КАС України, позовна заява щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подана протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом позивачем було подано заяву про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку оскарження постанови від 29.04.2022 року позивач зазначає, що копію постанови він отримав 16 лютого 2024 року, про що свідчить відповідь Головного управління Національної поліції в Житомирській області відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції вих.1323/215/04 від 15.02.2024 року. До цього він ні в який спосіб не отримував вищевказану постанову ні поштою, ні 29 квітня 2022 року, що може підтвердити свідок ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її сином. Вказала, що 29 квітня 2022 року разом з сином виїжджали автомобілем з смт.Хорошів та на блокпості їх було зупинено працівниками поліції, які пояснили, що у водія відсутній страховий поліс. Поліцейський пояснив, що це порушення і необхідно буде сплатити штраф. В подальшому поліцейський в присутності її сина почав оформляти (заповнювати) якісь папери. Син вказав на потребу в адвокаті, однак поліцейський не відреагував. Після цього поліцейський попросив сина щоб він розписався в якомусь документі, при цьому син не був обізнаний у тому, що він підписує. Також працівником поліції було надано квитанцію на оплату штрафу, який син сплатив. Звернула увагу, що копія постанови сину вручена не була.

В судому засіданні представник позивача також просив врахувати при вирішенні питання поважності причин пропуску те, що постанова була складена за порушення вимог ст.121, ст122, ст126, ст.125 КУпАП, а в квитанції до постанови вказано лише ст. 121 КУпАП, а тому позивач не міг знати про його притягнення до адміністративної відповідальності за інші правопорушення, які не вчиняв, що вказує на потребу в поновленні строку оскарження.

Вирішуючи заявлене клопотання та оцінюючи наведені позивачем доводи в підтвердження наявності підстав для поновлення строку на подання адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000, пункт 33).

У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

За висновком Верховного Суду обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Частиною другою та п`ятою статті 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Проаналізувавши вищенаведене, суд зауважує, що законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху встановлено десятиденний строк, який обчислюється з дня вручення такої постанови.

Таке законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

В силу вимог ч. 1 ст. 121 КАС України суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Відтак, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Водночас поважність таких причин повинен доводити саме заявник (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 806/2321/16).

Подаючи заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, позивач посилається на те, що оскаржувана постанова була винесена 29.04.2022, проте після складання такої постанови її копія позивачу не бала надана.

Суд ставить під сумнів таке твердження, адже з постанови серії БАБ №829869 від 29.04.2022 року вбачається, що у графі «копію постанови отримав» міститься підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності. Крім того, підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності міститься також в графі про роз`яснення прав за статтею 268 КУпАП та строку оскарження за статтею 289 КУпАП. Позивачем не спростовано, що такі підписи йому не належить.

Оцінюючи пояснення представника позивача та свідка про те, що позивач не розумів, в якому саме документі ставить свій підпис, суд не вважає, що такі доводи свідчать про поважність причини пропуску строку подання позову, з огляду на те, що позивачем було отримано квитанцію серії БАБ №829869 про сплату штрафу до постанови серії БАБ №829869, який згідно показів свідка був оплачений.

Суд вважає, що про поважність причин пропуску строку не може свідчити те, що в квитанції до постанови не було зазначено усіх статтей за якими було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності. З пояснень представника вбачається, що позивач не згоден з постановою в цілому, а тому на думку суду він міг звернутися із заявою про отримання її копії одразу після оформлення адміністративних матеріалів, в т.ч. враховуючи доводи, що позивачу було надано лише квитанцію до постанови.

З матеріалів справи, а також з показів свідка вбачається, що позивач розумів, що відносно нього складаються матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності та те, що призначено штраф, а тому міг отримати копію постанови значно раніше та оскаржити таку постанову у разі незгоди з нею у межах встановлених строків, або на подання позову із заявою про його поновлення в більш розумні строки.

Таким чином наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не можуть визнаватися поважними, оскільки не свідчать про об`єктивну неможливість позивача своєчасно звернутися до суду з цим позовом.

Суд знову зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. При застосуванні процесуальних норм слід уникати не тільки надмірного формалізму, а й надмірної гнучкості, яка може призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду не можна вважати поважними.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід залишити без розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 123, ст. ст. 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови серії БАБ №829869 від 29.04.2022 року про накладення адміністративного стягнення - залишити без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Олександр АДАМОВИЧ

Дата складання повного тексту ухвали: 23.04.2024 року