Справа № 560/831/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/831/24
РІШЕННЯ

іменем України

26 квітня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1. Визнати протиправною відмову (бездіяльність) військової частини НОМЕР_1 стосовно нездійснення нарахування і виплати ОСОБА_1 грошове забезпечення (посадовий оклад: оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років; підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія) та додаткової винагороди за період 04.09.2023 по 16.01.2024 (дата подання позову), яка збільшується до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу лікування та безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 за період 04.09.2023 по 16.01.2024 (дата подання позову) грошове забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років, підвищення посадового окладу; надбавки; доплати, премія) та додаткову винагороду, яка збільшується до 100000 гри в розрахунку на місяць пропорційно часу лікування та безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуваючи на військовій службі у ЗСУ, 04 вересня 2023 року отримав травму під час безпосередньої участі у бойових діях. В подальшому проходив стаціонарне лікування. Вказує, що станом на момент подання позову продовжує проходити стаціонарне лікування та реабілітацію. Однак, незважаючи на вищевикладене, грошове забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія) та додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн, передбачена Постановою КМ України №168 від 28.02.2022 року, не були йому виплачені за період з 04.09.2023 по 16.01.2024 (дата подання позову) під час лікування після отримання травм під час участі у бойових діях та під час виконання завдань щодо захисту Батьківщини. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 18.01.2024 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 01.04.2024 суд витребував в Міністерства оборони України актуальну інформацію про засоби зв`язку з військовою частиною НОМЕР_1 (адресу для листування, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти тощо) для можливості вручення останній процесуальних документів та отримання доказів у справі №560/831/24.

Представник відповідача подав до суду повідомлення з доданими документами на ухвалу суду від 01.04.2024, у якому зазначає, що з приводу заявлених у позовній заяві претензій до військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 до посадових осіб у частині не звертався. Під час телефонної розмови помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи із солдатом ОСОБА_1 , який зараз перебуває на реабілітації та у процесі проходження ВЛК, останній заявив, що претензій до військової частини з порушених чи інших питань немає. Також йому було надано роз`яснення з приводу його подальших дій, що стосується лікування, реабілітації та належного інформування військової частини НОМЕР_1 стосовно прийнятого рішення ВЛК.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Позивач, перебуваючи на військовій службі у Збройних Силах України, 04 вересня 2023 року отримав травму під час безпосередньої участі у бойових діях. В подальшому проходив безеперервне стаціонарне лікування з 06.09.2023 по 10.10.2023 року.

Відповідно до Довідки ВЛК №5709 від 20.12.2023 проведено медичний огляд ОСОБА_1 та встановлено, що згідно класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 № 370, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 07.08.2007 за № 902/14169 - травма тяжкого ступеня. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (підтверджено довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) видана командиром в/ч НОМЕР_1 від 05.10.2023 №2408). Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Відповідно до Довідки ВЛК №1716х від 09.10.2023 року проведено медичний огляд позивача ВЛК хірургічного профілю Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» 09.10.2023. Зазначено, що за наказом МОЗ №370 від 04.07.2007 - травма тяжкого ступеня. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (довідка про обставини поранення від 05.10.2023 №2408 видана командиром військової частини НОМЕР_1 ).

На підставі цієї довідки позивачу було надано відпустку для лікування після поранення терміном на 30 днів.

Відповідно до довідки ВЛК №5189 від 09.11.2023 року згідно класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 № 370, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 07.08.2007 за № 902/14169- травма тяжкого ступеня.

Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (підтверджено довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданою командиром в/ч НОМЕР_1 від 05.10.2023 №2408.

На підставі указаної довідки позивачу було надано відпустку для лікування після поранення терміном на 30 днів.

У розташування військової частини позивач повернувся 16.12.2023 року. На підставі Направлення від військової частини НОМЕР_1 №103 від 09.01.2024 року у зв`язку з наявністю остеохондрозу попереково-крижового відділу хребта з вираженим больовим синдромом, позивача було направлено на стаціонарне лікування до КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР. 05.03.2024 року, позивачу було видано направлення №846 на стаціонарне обстеження та проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеню придатності до військової служби. Станом на 16.04.2024 року солдат позивач у розташування військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження служби не повертався.

Відповідно до довідки про дохід позивача за період з 15 серпня 2023 року по 01 квітня 2024 року, військовою частиною НОМЕР_1 нараховано та виплачено за:

- вересень 2023 року: щомісячне основне та додаткове грошове забезпечення - 22167,68 грн, додаткова винагорода - 16666,67 грн;

- жовтень 2023 року: щомісячне основне та додаткове грошове забезпечення - 22167,68 грн, додаткова винагорода - 115591,40 грн;

- листопад 2023 року: щомісячне основне та додаткове грошове забезпечення - 22167,68 грн, додаткова винагорода - 0,00 грн;

- грудень 2023 року: щомісячне основне та додаткове грошове забезпечення - 22167,68 грн, додаткова винагорода - 10645,16 грн;

- січень 2024 року: щомісячне основне та додаткове грошове забезпечення - 22167,68 грн, додаткова винагорода - 8709,68 грн;

- лютий 2024 року: щомісячне основне та додаткове грошове забезпечення - 22167,68 грн; додаткова винагорода - 196774,20 грн.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо нарахування і виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди за період 04.09.2023 по 16.01.2024, яка збільшується до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу лікування та безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацем 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Також, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Відповідно до пункту 7 окремого доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 № 912/в/29, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень належить включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому підставою для видання такого наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

З документів, наданих відповідачем, суд встановив, що за період вересня 2023 року по лютий 2024 року позивач отримував щомісячне основне та додаткове грошове забезпечення - 22167,68 грн щомісяця.

Окрім того, за період проходження лікування у зв`язку із отриманим пораненням 04.09.2023 року під час виконання бойового завдання, в лютому 2024 року позивачу було додатково нараховано 196774,2 грн, а саме:

- за 21 день проходження лікування протягом жовтня 2023 року - 67741,94 грн;

- за 30 днів проходження лікування протягом листопада 2023 року - 100000 грн;

- за 9 днів проходження лікування протягом грудня 2023 року - 29032,26 грн.

Загальна сума додатково виплачених коштів у лютому 2024 року за період лікування старшого солдата ОСОБА_1 складає - 193822,59 грн.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідачем виконано у повному обсязі обов`язок щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди за період 04.09.2023 по 16.01.2024, яка збільшується до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу лікування. Як наслідок, відсутні ознаки протиправної бездіяльності відповідача.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що відповідач у спірних правовідносинах довів, що він не допустив протиправної бездіяльності, тому немає правових підстав для задоволення позовних вимог.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат у справі не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя В.К. Блонський