Справа № 120/18446/23
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 квітня 2024 р. Справа № 120/18446/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, призначену за нормами ЗУ № 1058. У зв`язку з наявністю достатнього стажу для призначенням пенсії за вислугу років ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 за 2020-2022 роки. Листом від 23.11.2023 пенсійний орган відмовив заявнику у переведенні з пенсії за віком на пенсію за вислугою років, оскільки чинним законодавством не передбачено можливості такого переведення.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до норм ЗУ "Про пенсійне забезпечення", позивач звернулась до суду із цим позовом.

Ухвалою від 15.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачеві строк для подачі відзиву на позовну заяву.

11.01.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив щодо задоволення вимог ОСОБА_1 та вказав про таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та з 09.02.2001 їй було призначено пенсію за віком як матері дитини з інвалідністю на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», а з 01.01.2004 вона отримує пенсію за віком як мати дитини з інвалідністю, обчислену відповідно до Закону № 1058.

У поданому відзиві відповідач зауважує, що пенсія за вислугу років не є окремим видом пенсійної виплати, а є різновидом умов пільгового пенсійного забезпечення для можливості дострокового призначення пенсії за віком. Призначення даного виду пенсійного забезпечення має на меті встановлення права для особи на більш ранній вихід на пенсію за віком, як це передбачено загальними нормами. При цьому, пенсія за віком призначається довічно.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та порядок його застосування (зі змінами) пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Зауважили, що пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058 позивач досягла ще в 2003 році.

Оскільки позивач досягла пенсійного віку та отримуєте пенсію за віком, перерахунок пенсії шляхом переведення з пенсії за віком на пенсію за вислугу років чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до ст. 10 Закону №1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Враховуючи вище зазначене, оскільки позивач вже є одержувачем пенсії за віком, повторний її розрахунок законодавством не передбачений.

Також відповідач наголошує, що перерахунки пенсій щодо зміни умов призначення одного і того ж виду пенсії чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи вище викладене, та з огляду на відсутність у позивача підстав для призначення інших видів пенсії по інвалідності або в разі втрати годувальника, для проведення перерахунку її пенсії шляхом зміни умов призначення пенсії за віком, законні підстави відсутні.

Отже, для застосування при визначенні середньомісячного заробітку для обчислення пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2020-2022 роки, у Головного управління законні підстави відсутні.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 09.02.2001 отримує пенсію за віком як мати дитини з інвалідністю на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», а з 01.01.2004 вона отримує пенсію за віком як мати дитини з інвалідністю, обчислену відповідно до Закону № 1058.

Разом з тим, після призначення пенсії за віком як мати дитини з інвалідністю позивач продовжила працювати та набула стажу як медичний працівник для призначення пенсії за вислугою років.

24.10.2023 (вх. № 17024/К-0200-23 від 30.10.2023) позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії, в якій просила призначити пенсію за вислугою років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки.

Листом від 23.11.2023 № 19163-17024/К-02/8-0200/23 відповідач відмовив у переведенні на пенсію за вислугою років. Підставою для прийняття такого рішення слугувало те, що законодавством не передбачено такий переведення з пенсії за віком на пенсію за вислугу років.

Не погоджуючись з такими діями пенсійного органу позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон).

Частиною 1 статті 44 Закону визначено, що звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону).

Водночас постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 22-1, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 4.1 Порядку № 22-1 визначено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

При прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (пункт 4.2 Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що рішення пенсійного органу, зокрема, про відмову в призначенні пенсії (переведенні з одного виду пенсії на інший) має бути обґрунтованим, тобто із зазначенням у такому конкретних причин відмови, а такі причини, насамперед, мають бути зазначені у такому рішенні.

Так, судом установлено, що ОСОБА_1 24.10.2023 (вх. № 17024/К-0200-23 від 30.10.2023) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсії за вислугу років, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією такої заяви. При переведенні на пенсію за вислугу років позивач просила обчислити таку пенсію із застосуванням показника заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки.

За результатами розгляду такої заяви Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 23.11.2023 № 19163-17024/К-02/8-0200/23 відмовило у переведенні з пенсії за віком на пенсію за пенсію на вислугу років у зв`язку, що чинним законодавством не передбачено перерахунку пенсії у такому випадку.

Водночас слід звернути увагу на те, що такий лист не містить конкретних підстав для відмови у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію за вислугу років, більше того відповідач не надав жодної оцінки наявності чи відсутності у заявника стажу необхідного для призначення пенсії за вислугу років.

В контексті цієї спірної ситуації суд зауважує на наступному.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із статтею 10 Закону № 1058-IV особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Отже, Законом № 1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.

Відповідно до статті 2 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються, зокрема, пенсії за вислугу років.

Таким чином, виходячи з аналізу норм Закону № 1058-IV, виплата пенсії за вислугу років згідно із Законом №1788-ХІІ не входить до його правового регулювання, оскільки є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При цьому підстави пенсійного забезпечення за вислугу років визначені статтею 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Так, відповідно до статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

За приписами статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають: окремі категорії працівників авіації та льотно-випробного складу; робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи; механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення); працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах; робітники і майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання; деякі категорії артистів театрів та інших театрально-видовищних підприємств і колективів відповідно до пункту "ж" статті 55; працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55; спортсмени відповідно до пункту "є" статті 55.

Тобто, при розгляді заяви ОСОБА_1 пенсійний орган мав би встановити, до якої саме категорії громадян, які мають право на пенсію за вислугу років, належить позивач та на підставі таких даних прийняти обґрунтоване рішення про переведення позивача з пенсії за віком на пенсію за вислугу років або відмовити у такому переведенні із посиланням на конкретні обставини (або ж призначити позивачу пенсію за вислугу років або відмовити в такому призначенні).

Відтак, на думку суду, встановлені обставини свідчать про протиправність дій ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відмови в переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію за вислугу років, адже лист від 23.11.2023 не містить обґрунтування конкретних причин для відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років.

Разом із тим відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За наведених вище обставин слід визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відмови в переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію за вислугу років.

Разом із тим як у заяві про переведення з пенсії за віком на пенсію за вислугу років, так і у позові йдеться про необхідність обчислити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки.

В контексті таких обставин суд зазначає, що частиною 3 статті 45 Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що частиною 3 статті 45 Закону регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом. Однак, якщо мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Однак, як зазначалося судом вище, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком на пенсію за вислугу років, а тому вирішення судом питання щодо застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки в даному випадку є передчасним.

До таких висновків суд дійшов з огляду на те, що суд не може перебирати на себе функції органу Пенсійного фонду і вирішувати питання про переведення ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший, адже завданням адміністративного суду є здійснення судового контролю за правомірністю прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, а не первинний його розгляд.

За таких обставин з метою захисту порушених прав та інтересів позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача від 24.10.2023 про переведення з пенсії за віком на пенсію за вислугу років від із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього судового рішення, та прийняти обґрунтоване рішення або про переведення позивачки з пенсії за віком на пенсію за вислугу років, або про відмову в такому переведенні (або про призначення пенсії за вислугу років, або про відмову в такому призначенні).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані представником позивача, суд доходить висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 3 статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2023 про переведення з пенсії за віком на пенсію за вислугу років від із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього судового рішення, та за результатами такого розгляду прийняти обґрунтоване рішення або про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію за вислугу років, або про відмову в такому переведенні (або ж про призначення пенсії за вислугу років, або про відмову в такому призначенні).

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 29.04.2024.

Суддя Томчук Андрій Валерійович