Справа № 215/3397/23
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 квітня 2024 року

м. Київ

справа №215/3397/23

адміністративне провадження №К/990/13315/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року по справі №215/3397/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з питань праці про встановлення наявності компетенції (повноважень) (далі - відповідач), в якому просив:

встановити наявність компетенції (повноважень) Державної служби України з питань праці у сфері управління при отриманні заяви від 28 березня 2023 року вх.С-1193-23а листом надати роз`яснення, яким чином зазначені в актах НПВ від 14 липня 2010 року причини настання нещасного випадку спричинили не настання страхового випадку державного соціального захисту громадян від нещасного випадку на виробництві для позивача і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати виконати таку процедуру;

встановити наявність компетенції (повноважень) Державної служби України з питань праці у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 28 березня 2023 року вх.С-1193-23а, ініціювати розслідування діяльності начальника Управління Держпраці Кіровоградської області і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати виконати таку процедуру;

встановити наявність компетенції (повноважень) Державної служби України з питань праці у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 28 березня 2023 року вх.С-1193-23а наказом зобов`язати начальника Управління Держпраці Кіровоградської області надати припис за формою Н-9 щодо необхідності проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, який відбувся 02 червня 2010 року з позивачем на підприємстві ВКіК і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати виконати таку процедуру;

встановити наявність компетенції (повноважень) Державної служби України з питань праці у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 28 березня 2023 року вх.С-1193-23а управління, прийняти рішення до правового порядку статті120 Конституції України та надати вихідний номер і дату відправки ОСОБА_1 від 28 березня 2023 року Фонду соціального страхування і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати виконати таку процедуру.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 позов повернуто позивачу.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору. Заявнику надано десятиденний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року по справі №215/3397/23 повернуто скаржнику.

03 квітня 2024 року не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статі 329КАС України.

Так, за змістом частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції ухвалена 20 грудня 2023 року.

Касаційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 04 квітня 2024 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій позивач зазначає датою отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції 28 березня 2024 року.

Водночас доказів на підтвердження зазначеній обставині (конверту з відміткою поштової установи, в якому направлялась копія ухвали, тощо) заявник не надав.

Зазначення заявником в касаційній скарзі штрихкод №692, згідно з яким, як зазначається в касаційній скарзі, апеляційний суд 12 березня 2024 року надіслав оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції, котра отримана скаржницею 28 березня 2024 року, не може бути самостійним доказом, оскільки відомості з ідентифікатора міжнародного поштового відправлення ПАТ «Укрпошта» за номером поштового відправлення №692, не є належним доказом, що підтверджують дату отримання заявником ухвали апеляційного суду, оскільки у них не зазначено ні адресата, ні відправника і не вказано, що саме надіслано особі, яка його отримала. Інших належних та допустимих доказів, що підтверджують дату отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення заявником не надано.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вказані підстави пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження дати отримання ним повного тексту судового рішення.

Отже, скаржнику необхідно надати належні та допустимі докази, що підтверджують наведені ним причини пропуску процесуального строку, зокрема, конверт або зазначити інші поважні причини для поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази, що підтверджують ці обставини.

Крім того, подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки в порушення вимог частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору. Водночас зі скаргою заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

На підставі положень частини другої цієї ж статті визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Скаржник до касаційної скарги документ про сплату судового збору не додав, проте до касаційної скарги додано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору.

На підтвердження заявленого клопотання скаржник прикріпив довідку Тернівського УПСЗН м.Кривий Ріг про суму отриманої ним компенсації по догляду за ОСОБА_2 від 25 березня 2024 року №1623 за період з січня 2022 року по лютий 2024 року.

Вирішуючи клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору колегія суддів виходить із такого.

За змістом частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подану ним касаційну скаргу у встановлений законом порядку, а саме довідки податкового органу про доходи за попередній, тобто 2023 рік, як то визначено частиною другою статті 8 Закону №3674-VI.

При цьому, надана скаржником довідка не є належним підтвердженням обставин того, що майновий стан скаржника перешкоджає сплаті судового збору за подану ним касаційну скаргу у встановлений законом порядку, а саме, що компенсаційна виплата по догляду за особою з інвалідністю І групи є єдиним джерелом доходу скаржника.

Суд звертає увагу, що Законом № 3674-VI чітко визначено, як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Отже, для можливості звільнення скаржника від сплати судового збору, заявнику необхідно надати докази, які свідчать про його майновий стан за попередній календарний рік.

Оскільки обставини, які зазначив скаржник, відповідно до вказаних статей Закону України "Про судовий збір", не є умовою для звільнення від сплати судового збору, а сам скаржник не надає доказів наявності інших підстав для його звільнення від сплати судового збору, суд не вбачає правових підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору, виходячи з наданих ним доказів.

При цьому, суд роз`яснює, що відмова у звільненні від сплати судового збору не позбавляє особу права повторного звернення із таким клопотанням із обов`язковим наданням необхідних доказів.

Поряд із цим, скаржником зазначено, що він є членом малозабезпеченої сім`ї, а спірні правовідносини у цій справі пов`язані із захистом його соціальних прав.

Згідно статті 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" від 01 червня 2000 року № 1768-III (далі - Закон № 1768-III) малозабезпечена сім`я - це сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Статус малозабезпеченої набуває лише та сім`я, якій призначено відповідну державну допомогу, а право сім`ї на цю допомогу залежить не лише від доходів, але і від її майнового стану, зайнятості працездатних членів сім`ї та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону №1768-III державна соціальна допомога призначається на шість місяців. Протягом цього часу сім`я має статус малозабезпеченої.

Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.

Підтвердженням статусу малозабезпеченої сім`ї є довідка відповідного управліннями праці та соціального захисту населення про отримання (неотримання) соціальної допомоги, форма якої визначена в додатку №11 до Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справи отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Мінпраці від 19 вересня 2006 року №345.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 27 грудня 2022 року у справі №215/6727/20 та постанові Верховного Суду від 23 листопада 2023 року у справі №215/7312/20.

Водночас скаржником на підтвердження того, що відповідним управлінням праці та соціального захисту населення сім`я позивача була визнана малозабезпеченою у зв`язку із чим їй була призначена протягом 2020-2023 років відповідна державна соціальна допомога, жодних доказів не надано.

У контексті наведеного необхідно зауважити, що надана скаржником довідка Тернівського УПСЗН м.Кривий Ріг від 25 березня 2024 року №1623, не є беззаперечним доказом він є членом саме малозабезпеченої сім`ї.

Крім того, позивачем належним чином не обґрунтовано, а з матеріалів касаційної скарги не проглядається, що вимоги позивача нерозривно пов`язані із захистом соціальних прав.

Таким чином, у цьому випадку, відсутні підстави для звільнення скаржника від сплати судового збору за пунктом 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Суд уважає за необхідне повторно зазначити, що вирішення питання про звільнення від сплати судового збору здійснюється судом на підставі тих доказів, якими заявник обґрунтовує рівень його майнового стану та обов`язок щодо подання до суду яких в силу приписів статті 77 КАС України покладено саме на заявника.

З огляду на викладене, оскільки скаржник не надав належних доказів, які б надавали Суду підстави для звільнення останнього від сплати судового збору відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", то у задоволенні такого клопотання необхідно відмовити.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог частини першої указаної норми судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Оскільки, позивачем оскаржується ухвала суду апеляційної інстанції ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 3028,00 грн.

Таким чином, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та надати докази на підтвердження його сплати.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне встановити строк на усунення недоліків касаційної скарги, надавши позивачу строк тривалістю десять днів з моменту отримання даної ухвали, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції:

- належні та допустимі докази, що підтверджують наведені ним причини пропуску процесуального строку, зокрема, конверт або зазначити інші поважні причини для поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази, що підтверджують ці обставини;

- документ про сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055"); призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними, зазначені ОСОБА_1 , підстави поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року по справі №215/3397/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, шляхом подання: належних та допустимих доказів, що підтверджують наведені ним причини пропуску процесуального строку, зокрема, конверт або зазначити інші поважні причини для поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази, що підтверджують ці обставини; документ про сплату судового збору.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута, а у разі неподання належних та допустимих доказів, що підтверджують наведені ним причини пропуску процесуального строку, зокрема, конверт або зазначити інші поважні причини для поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази, що підтверджують ці обставини - відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач судді А.Г. Загороднюк Л.О. Єресько В.М. Соколов