Справа № 751/11211/23
Суддя: Яременко І. В.
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/751/19/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Яременко І.В.,

з участю: секретаря Шевченко А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Коваля Олексія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП та інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальону УПП в Чернігівській області ДПП Коваля О.В., в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 02 грудня 2023 серії ЕНА № 1055370.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.12.2023 близько о 15 год 45 хв разом зі своїм братом ОСОБА_1 , який перебував за кермом транспортного засобу ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснювали рух до КНП «Чернігівська міська лікарня №2» ЧМР. Здійснюючи рух по вул. І. Мазепи, транспортний засіб ВАЗ 21061 зазнав технічної несправності та не був здатний здійснювати рух. ОСОБА_1 вимушений був зупинити транспортний засіб біля узбіччя з увімкненими аварійними вогнями, неоднаразові спроби завести автомобіль до результату не призвели, тому вирішив піти до лікарні, оскільки запізнювався на прийом до лікаря, залишивши позивача ОСОБА_1 наглядати за транспортним засобом до прибуття евакуатора. О 16 год 15 хв до автомобіля прибув наряд поліції, перевіряючи документи позивача працівниками поліції було встановлено, що постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.08.2023 по справі №751/6558/23 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Під час перевірки особистих документів позивача та встановлення працівниками поліції всіх обставин, він неодноразово наголошував, що автомобіль дійсно належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, але транспортним засобом він не керував, керував його брат ОСОБА_1 , який пішов на прийом до лікаря. Проте вказані доводи працівниками поліції були проігнаровані та складено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1055370. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 02.12.2023 о 16 год 19 хв в м. Чернігові по вул. І. Мазепи, 58 позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим допустив порушення п. 2.1а ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою, винесену з порушенням вимог законодавства, без належних та допустимих доказів факту вчинення адміністративного правопорушення, без дотримання процедури розгляду справи, з порушенням права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист шляхом отримання відповідної правової допомоги, зміст постанови не свідчить про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, тому вона підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 19.12.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвалою Новозаводського районного суду від 09.01.2024 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду за адміністративним позовом та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на подання позовної заяви про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1055370 від 02.12.2023, позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою судді від 05.02.2024 призначено розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

12.02.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи заперечення тим, що 02.12.2023 о 16 год 19 хв за адресою: м. Чернігів, вул. І. Мазепи, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061 р.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 12 місяців постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.08.2023, яка набрала законної сили 29.08.2023, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Також зазначають, що ОСОБА_2 є уповноваженим працівником патрульної поліції, проходить службу на посаді інспектора взводу №2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП, має звання капітан поліції, а отже, у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Таким чином, виявивши порушення Правил дорожнього руху, поліцейський вжив заходів, щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та в результаті розгляду справи, виніс відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕНА № 1055370 від 02.12.2023 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 20400 гривень. У пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено портативний відеореєстратор № 470919, №470686 та відеозапис правопорушення з системи відеонагляду «Мережа безпеки», що є технічними засобами, за допомогою яких було здійснено фіксацію вчинення правопорушення. Як вбачається з відеозапису зробленого за допомогою системи відеонагляду «Мережа безпеки» («Безпечне місто»), 02.12.2023 о 16 год 19 хв за адресою: м. Чернігів, вул. І. Мазепи, 58, транспортний засіб зеленого кольору ВАЗ 21061 р.н.з. НОМЕР_2 , наближаючись до регульованого перехрестя, зупинився на заборонений червоний сигнал світлофора. Після ввімкнення зеленого сигналу світлофора транспортний засіб рух не продовжив. Певний час з авто ніхто не виходив, але пізніше водій, увімкнувши аварійну світлову сигналізацію, один вийшов з автомобіля та самостійно почав штовхати його через перехрестя, зупинившись безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9 и, що і привернуло увагу поліцейських. Також на відео зафіксовано, як той самий водій, побачивши екіпаж патрульної поліції, вийшов з автомобіля, підійшов до працівників поліції та почав щось пояснювати. На даний факт вказує і сам позивач у своїй позовній заяві. Твердження позивача, що 02.12.2023 він не керував автомобілем, а керував його брат ОСОБА_1 нічим не підтверджується, в повному обсязі спростовується відеозаписом «Мережа безпеки». Вважають, що інспектор взводу №2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП Коваль О.В. під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та винесення постанови серії ЕНА №1055370 від 02.12.2023 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України (а.с.43-53).

У судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, в обґрунтування позовних вимог посилався на доводи, викладені у позовній заяві, не заперечував, що на відеозапису зробленому за допомогою системи відеонагляду «Мережа безпеки» («Безпечне місто») буксирування автомобіля зі сторони правої передньої водійської двері здійснюється ним таа зафіксовано саме його, але вказав, що такі його дії неможна розцінювати як факт керування транспортним засобом, оскільки двигун автомобіля не був увімкнений, а залишити автомобіль на проїзній частині він не мав права.

Відповідач ОСОБА_2 в обгрунтування заперечень протии позову у судовому засіданні посилався на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, стверджував, що саме позивач керував транспортним засобом ВАЗ 21061 р.н.з. НОМЕР_2 , що останній не оспорював під час складання постанови.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наданий відзив.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України "Про екстрену медичну допомогу", надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до п. 1.1 та п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Судом встановлено, що 02.12.2023 інспектором взводу №2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП Коваль О.В. винесено постанову серії ЕНА № 1055370 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою Вареника притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень за те, що 02.12.2023 року о 16 годині 19 хвилин у м. Чернігові по вул. Мазепи, 58 водій керував транспортним засобом ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.08.2023 строком на 12 місяців, чим порушив п.2.1 (а) Правил дорожнього руху (а.с. 14).

Нормами Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

За змістом положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частинами першою-третьою, п`ятою-шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою-третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 є уповноваженим працівником патрульної поліції, проходить службу на посаді інспектора взводу №2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП, має звання капітан поліції, а отже, у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно із частиною 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до частини 5 статті 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно п.2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 - постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.4 ст. 126 КУпАП, виноситься поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 14.02.2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, встановленого ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати місце вчинення, обставини та причини скоєння правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

З дослідженого судом диску з відеозаписом, наданого відповідачем, який сумнівів у суду не викликає та розцінюється належним доказом, очевидно, що транспортний засіб зеленого кольору ВАЗ 21061 н.з. НОМЕР_2 , наближаючись до регульованого перехрестя, зупинився на заборонений червоний сигнал світлофора. Після ввімкнення зеленого сигналу світлофора транспртний засіб рух не продовжив. Певний час з авто ніхто не виходив, але пізніше водій, увімкнувши аварійну світлову сигналізацію, один вийшов з автомобіля та самостійно почав штовхати його через перехрестя, зупинившись безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території. Також на відео зафіксовано, як той самий водій, побачивши екіпаж патрульної поліції, вийшов з автомобіля, підійшов до працівників поліції та почав щось пояснювати (а.с.42).

При цьому у судовому засіданні позивач підтвердив, що на вказаному відео зфіксовано його особу.

Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17.08.2023, яка набрала законної сили 29.08.2023, ОСОБА_1 визнано виним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с.57).

Отже, на переконання суду, дії позивача, які виразились у керуванні транспортним засобом, будучи позбавленим спеціального права на керування транспортними засобами, є порушенням п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху та містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Отже, всі зауваження ОСОБА_1 як підстави для скасування оскаржуваної постанови, викладені в позові, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

На думку суду, відповідачем доведена правомірність своїх дій, а позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 1055370 від 02.12.2023 року, винесена інспектором взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП Ковалем О.В. з дотриманням вимог КУпАП, права позивача не були порушені, тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, Закону України «Про дорожній рух» Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст.7, 121-3,126, 222, 245, 258, 268, 278, 280, 283, 287, 288, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 72, 73, 76, 77, 90, 94, 241-246, 250, 257, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Коваля Олексія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 23.04.2024.

Суддя І.В. Яременко