Справа № 440/3295/24
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/3295/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 62 від 04 березня 2024 року про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 2 у повному обсязі періоди роботи з 01.12.1989 по 05.02.1998, з 05.05.1998 по 05.05.2003 та 29.05.2003 по 01.08.2008 за професією машиніст потоково-механізованих папіросо-сигаретних ліній та машин виробництва сигарет, папірос та тютюну;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 з 26 лютого 2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з не досягненням позивачем пенсійного віку 55 років, оскільки до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 по справі №1-5/2018, відповідно до яких на пільгових умовах мають жінки мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років. Також позивач вказувала, що всупереч вимогам статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідач не зарахував стаж роботи позивача з 01.12.1989 по 05.02.1998, з 05.05.1998 по 05.05.2003 та 29.05.2003 по 01.08.2008 за професією машиніст потоково-механізованих папіросо-сигаретних ліній та машин виробництва сигарет, папірос та тютюну.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.02.2024 звернулася до пенсійного органу із заявою за призначенням пенсії за віком /а.с. 44-45/.

До заяви, зокрема, додано копії: паспорта громадянина України /а.с. 36-38/, трудової книжки НОМЕР_1 /а.с. 33-35/, довідку Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" від 08.02.2024 №3/10 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній /а.с. 39-40/.

Вказану заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яким прийнято рішення від 04.03.2024 № 62 про відмову в призначенні пенсії /а.с.13/.

Зазначеним рішенням відмовлено в призначенні пенсії згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №2), у зв`язку з недосягненням пенсійного віку (55 років).

Крім того, в рішенні зазначено, що страховий стаж особи 38 років 3 місяці 9 днів, пільговий стаж особи становить 13 років 2 місяці 4 дні.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.03.2024 № 62 про відмову в призначенні пенсії протиправним, позивач звернулася до суду з даним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до положень частин 1, 4 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Пунктом 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Частиною 1 статті 114 Закону України №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Водночас згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 5 листопада 1991 року (далі - Закон № 1788-ХІІ) в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, статтю 13 Закону № 1788-ХІІ викладено в іншій редакції, зокрема, пунктом "б" зазначеної статті передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлює право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

При цьому наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах, а також загального страхового стажу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у справі № 360/3611/20.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить, що умовами для призначення жінці пільгової пенсії за віком за Списком 2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, є: 1) досягнення 50-річного віку; 2) зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці 3) наявність страхового стажу не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; 4) проведення атестації робочих місць.

При цьому, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV, що узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20.

Із рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.03.2024 № 62, яке є предметом спору у справі, слідує, що підставою для відмови в призначенні пенсії позивачу послугувало те, що позивач на дату подання заяви не досягла пенсійного віку (55 років), передбаченого підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи наведені судом висновки стосовно релевантного у цих правовідносинах законодавства, суд зазначає, що обґрунтування пенсійним органом рішення від 04.03.2024 № 62 положеннями статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є безпідставним.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з паспортом громадянина України НОМЕР_2 /а.с. 20/ на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії (26.02.2024) виповнилося 50 років, а відтак в силу вимог пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» остання досягла віку, необхідного для призначення пільгової пенсії.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04.03.2024 № 62 про відмову у призначенні пенсії не ґрунтується на вимогах законодавства, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги у цій частині задоволенню.

Також суд бере до уваги, що спірним у цій справі є розрахунок страхового стажу позивача.

Судом встановлено, що у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.03.2024 № 62 зазначено, що пільговий стаж роботи позивача за Списком № 2 на дату подання заяви складає 13 років 02 місяці 4 дні, страховий стаж складає 38 років 3 місяці 9 днів.

Із розрахунку стажу /а.с. 32/ слідує, що до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2 у розмірі 13 років 02 місяці 4 дні враховано періоди роботи з 01.12.1989 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 04.02.1998, з 05.05.1998 по 04.05.2003.

Трудова книжка позивача НОМЕР_1 /а.с. 17-19/ містить такі записи щодо періодів роботи позивача:

- Кафе «Дунай» Управління громадського харчування Кременчуцького міськвиконкому: 14.07.1987 прийнята поваром 3 розряду, наказ № 102-к від 14.07.1987, 27.02.1989 звільнена по догляду за дитиною на підставі ст. 38 КЗпП УРСР.

- Кременчуцька тютюнова фабрика:

- 20.03.1989 прийнята учеником машиніста потоково-механізованих папіросо- сигаретних ліній і машин виробництва сигарет, папірос та тютюну. Наказ № 39-к від 16.03.1989 року

- 01.12.1989 присвоєна професія машиніста потоково-механізованих папіросо- сигаретних ліній і машин виробництва сигарет, папірос та тютюну по 3 розряду. Наказ № 169-к від 24.11.1989.

03.04.1992 Кременчуцька тютюнова фабрика перейменована в Орендне підприємство «Кременчуцька тютюнова фабрика». Наказ № 1 від 06.04.1992. 02.06.1993 Орендне підприємство «Кременчуцька тютюнова фабрика» перейменовано в колективне підприємство, наказ № 1 від 15.06.1993.

- 14.12.1993 звільнена з Колективного підприємства «Кременчуцька тютюнова фабрика» у зв`язку з переводом до ЗАТ з іноземними інвестиціями «Р.Дж.Р. Рейнольдс Тобакко-Кременчук». Наказ № 96 від 02.11.1993.

- 15.12.1993 прийнята на роботу по переводу до ЗАТ з іноземними інвестиціями «Р.Дж.Р. Рейнольдс Тобакко-Кременчук» машиністом потоково-механізованих папіросо-сигаретних ліній і машин виробництва сигарет, папірос та тютюну, наказ № 1 від 02.12.1993.

ЗАТ з іноземними інвестиціями «Р.Дж.Р. Рейнольдс Тобакко-Кременчук» перейменовано на «Джей Ті Інтернешнл Україна» з 30.06.2000, наказ № 117 від 03.07.2000. ЗАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна» перейменовано на ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна» з 29.09.2011, наказ № 433 від 29.09.2011.

- 01.07.2019 переведена машиністом потоково-механізованих цигарково-сигаретних ліній і машин 4 розряду до сигаретного цеху виробництва сигарет, цигарок та тютюну.

На час звернення із заявою про призначення пенсії за віком позивач продовжувала працювати за відповідною посадою.

Згідно із довідкою Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" від 08.02.2024 №3/10 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній /а.с. 39-40/ ОСОБА_1 працювала повний робочий день на ПАТ "Джей Ті Інтернешнл Україна" і за період з 01.12.1989 по 05.02.1998 стаж пільгової роботи складає 8 років 2 місяці 5 днів; за період з 05.05.1998 по 05.05.2003 - 5 років 0 місяців 1 день; за період з 29.05.2003 по 01.08.2008 - 5 років 2 місяці 4 дні; всього стаж пільгової роботи складає 18 років 4 місяці 10 днів, посада передбачена - Список № 2 розділу 22400000 ХХІІ. "Харчова промисловість", підрозділу 5 "Тютюнове виробництво і виробництво відновленого тютюну", пункту 2240500а "Робітники", поз. 2240500а-14048 "Машиністи потоково-механізованих цигарко-сигаретних ліній і машин", постанова КМУ № 162 від 11.03.1994, Список № 2 розділу ХХІІ. "Харчова промисловість," підрозділу 22405000 "Тютюнове виробництво і виробництво відновленого тютюну", пункту 22.5.1. "тютюнове виробництво", 22.5.1а "а) робітники, поз. 22.5.1а "машиністи потоково-механізованих цигарково-сигаретних ліній та машин", постанова КМУ № 36 від 16.01.2003

Суд бере до уваги, що за правилами, встановленими частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів того, що довідка Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" від 08.02.2024 №3/10 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній /а.с. 39-40/ складена з порушеннями норм законодавства або містить недостовірні відомості.

Крім того, періоди роботи підтверджені трудовою книжкою позивача, а тому стаж пільгової роботи згідно з довідкою Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" від 08.02.2024 №3/10 підлягає врахуванню при призначенні ОСОБА_1 пенсії.

Зважаючи на досягнення позивачем пенсійного віку 50 років, наявності пільгового стажу, що перевищує 10 років, підтвердженого записами трудової книжки та довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 14.11.2023 № 261, страхового стажу більше 30 років, суд приходить до висновку, що позивач набула право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, з огляду на те, що для прийняття рішення про призначення пенсії позивачу виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 62 від 04 березня 2024 року про відмову в призначенні пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 2 у повному обсязі періоди роботи з 01.12.1989 по 05.02.1998, з 05.05.1998 по 05.05.2003 та 29.05.2003 по 01.08.2008 та зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 з 26 лютого 2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Таким чином позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29013, ідентифікаційний код 21318350) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 62 від 04 березня 2024 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 2 у повному обсязі періоди роботи з 01.12.1989 по 05.02.1998, з 05.05.1998 по 05.05.2003 та 29.05.2003 по 01.08.2008 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 з 26 лютого 2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Cуддя М.В. Довгопол