Справа № 420/870/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/870/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у справі №420/870/24 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 р. у справі №420/870/24 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 р. у справі №420/870/24, передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого-судді Бойка А.В., суддів Федусика А.Г. та Шевчук О.А.

23 квітня 2024 року суддя Бойко А.В. подав заяву про самовідвід, обґрунтовану особистим знайомством з позивачем у справі, з яким він за останні п`ять років бачився двічі або тричі.

Ознайомившись зі змістом вказаної вище заяви, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини сумніви в незалежності відсутні, коли у «об`єктивного спостерігача» не виникне підстав для занепокоєння з цього питання в обставинах справи, що розглядається (зокрема, рішення у справі «Кларк проти Сполученого Королівства»).

ЄСПЛ застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Веттштайн проти Швейцарії»).

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: - забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; - судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Тобто навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється», адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року (заява № 21722/11), «Газета «Україна - центр» проти України» від 15.07.2010 року (заява № 16695/04).

Консультативна рада європейських суддів у п. 12 Висновку № 1 (2001) наголошує: «Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано».

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

На думку судової колегії особисте знайомство судді Бойка Андрія Володимировича з позивачем у справі не може бути розцінено як безумовна підстава для самовідводу судді, оскільки вказаний факт за відсутності дружніх стосунків між суддею та стороною у справі не може свідчити про наявність обґрунтованого сумніву у неупередженості та об`єктивності судді.

Інших підстав для відводу судді Бойка Андрія Володимировича не встановлено.

За наведених вище обставини, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви судді Бойка А.В. про самовідвід у справі №420/870/24, відповідно до п.4 ч. 1 ст. 36 КАС України.

Керуючись ст. ст. 31, 36, 39, 40, 41, 321, 325 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити судді Бойку Андрію Володимировичу у задоволенні заяви про самовідвід у справі №420/870/24.

Продовжити розгляд справи у складі: головуючого-судді Бойка А.В., суддів Федусика А.Г. та Шевчук О.А.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді О.А. Шевчук А.Г. Федусик