Справа № 643/608/24
Суддя: Сугачова О. О.
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/608/24
Провадження № 2-а/643/23/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024

24 квітня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря судових засідань Абсалямової А.Р.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Харківській області, яким просить визнати скасувати винесену інспектором батальйону №1 роти №1 взводу №1 Управління патрульної поліції в Харківській області рядовим поліції ОСОБА_2 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1266939 від 18.01.2024 про притягнення позивачки, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір.

Обґрунтовуючи доводи позовної заяви позивачка зазначає, що 18.01.2024 постановою інспектора батальйону №1 роти №1 взводу №1 Управління патрульної поліції в Харківській області рядового поліції Кононенка О.М. серії ЕНА № 1266939 її, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн за ч. 1 ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за те, що нібито остання 18.01.2024 о 15:45 годині в м. Києві на площі Конституції, 5, як пішохід порушила вимоги п. 4.14г) Правил дорожнього руху України, тобто перехід пішоходом проїзної частини поза пішохідним переходом. Позивачка зазначає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною, оскільки вона не порушувала Правил дорожнього руху України та не могла порушити, оскільки в зазначений у постанові час перебувала у м. Харкові, що підтверджується історією транзакцій з її карти в АТ КБ «ПриватБанк». Крім того, позивачка зазначає, що дата народження, яка зазначена у постанові не відповідає її даті народження, а вказана адреса її місця реєстрації, як: АДРЕСА_1 , також не є адресою її місця реєстрації. Позивачка вважає, що винесена постанова не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.02.2024 відкрито провадження та витребувано з Управління патрульної поліції в Харківській області копію постанови серії ЕНА № 1266939 від 18.01.2024, яка винесена у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

28.02.2024 представником відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Ільченко Є.С. подано відзив на позовну заяву, яким остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовуючи свої доводи представник відповідача зазначила, що 18.01.2024 близько 15:45 години, за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 5, екіпажом патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції виявлено пішохода, який перейшов проїзну частину у невстановленому місці. Поліцейським встановлено особу пішохода, ним виявилась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатом розгляду справи, інспектором батальйону №1 роти №1 взводу №1 Управління патрульної поліції в Харківській області рядовим поліції Кононенком О.М. винесено оскаржувану постанову та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Відповідач позовні вимоги не визнає та повністю заперечує проти задоволення позовних вимог. Разом з цим, представник відповідача у відзиві на позовну заяву не заперечувала наявність суттєвих невідповідностей у постанові суду, дійсним, а саме: у даті народження ОСОБА_1 , адресі місця вчинення правопорушення та розгляду справи, а також в адресі місця реєстрації (проживання) ОСОБА_1 .

Позивачка відповідь на відзив не подавала.

У матеріалах справи міститься заява позивачки про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

У відповідності до положень ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши доводи позивачки, відзив на позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, дійшов до такого.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Як видно із копії постанови серії ЕНА № 1266939 від 18.01.2024, складеної інспектором батальйону №1 роти №1 взводу №1 Управління патрульної поліції в Харківській області рядовим поліції Кононенком О.М., на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає (зареєстрована) за адресою: АДРЕСА_1 накладене адміністративне стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в сумі 255,00 гривень (а.с.76).

Також із оскаржуваної постанови видно, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є: АДРЕСА_2 , а місцем розгляду правопорушення є така ж адреса (а.с.76).

Позивачка не погоджується із винесеною інспектором батальйону №1 роти №1 взводу №1 Управління патрульної поліції в Харківській області рядовим поліції Кононенком О.М. постановою серії ЕНА № 1266939 від 18.01.2024, оскільки постанова містить недостовірні відомості про її особу, а саме: невірно вказано дату її народження, місце реєстрації та/або постійного проживання, не зазначено належним чином місце вчинення адміністративного правопорушення, а постанова складена за адресою: м. Київ, пл. Конституції, 5, де також і проводився розгляд справи. Зазначає, що на час вчинення правопорушення перебувала у м. Харкові та до м. Києва не їздила.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, передбаченого частинами першою, другою і третьою статті 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як передбачено п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, другою і третьою статті 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до положень ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу(прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених підчас розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини Кодексу України про адміністративні правопорушення сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Згідно з ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до положень статей 73-75 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 1266939 від 18.01.2024, складена інспектором батальйону №1 роти №1 взводу №1 Управління патрульної поліції в Харківській області рядовим поліції ОСОБА_2 з порушеннями вимог ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки містить недостовірні відомості про особу, відносно якої вона складена.

Як вказувалося вище, у спірній постанові місце проживання позивачки зазначено як: АДРЕСА_1 , проте позивачка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ; дата народження позивачки зазначена як 25.01.1998, тоді як, відповідно до копії паспорту, датою народження позивачки є 25.08.1998.

Крім того адресою місця вчинення адміністративного правопорушення та розгляду справи зазначено: м. Київ, пл. Конституції, 5, при цьому фіксація правопорушення та розгляд справи здійснено інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області, що також не відповідає дійсності.

Допущення Інспектором зазначених вище недостовірних відомостей в постанові, не заперечується і представником відповідача - Управління патрульної поліції в Харківській області, про що вказано у відзиві на позовну заяву.

Подання представником відповідача до суду в якості доказу відеозапису з б/к № 472300, не спростовує висновків суду.

Також суд не може погодитися із твердженнями представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що зазначені в постанові недостовірні дані особи, відносно якої вона складена є лише технічними описками, оскільки допущення таких суттєвих невідповідностей у постанові є порушенням вимог ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд також зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку працівником поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У ч. 3 ст. 62 Конституції України наголошується, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

З огляду на викладене вище, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку про недоведеність поза розумним сумнівом факту вчинення адміністративного правопорушення саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням допущених в оскаржуваній постанові недостовірних відомостей та неточностей.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову та закрити відповідну справу про адміністративне правопорушення, що з огляду на положення ч. 2 ст. 9 та ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України буде належним та ефективним способом захисту прав позивачки.

У відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивачки 605,60 гривень судового збору, сплаченого позивачкою за подання позовної заяви до суду.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 72-77, 139, 243, 245, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1266939 від 18.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи, які не оголошуються судом:

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, б. 315-А.

Суддя О.О. Сугачова