Справа № 185/2502/24
Суддя: Болдирєва У. М.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/2502/24
Провадження № 2-а/185/28/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 квітня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М. з участю секретаря судового засідання Бублик А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Павлограді Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві () про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1421199 від 12 лютого 2024 року, винесеної рядовим поліції ОСОБА_2 .

Оскаржується постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що він 12 лютого 2014 року керував транспортним засобом Peugeot 2008 номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги пункту 2.3 «в» Правил дорожнього руху.

Позиція позивача

Позивач посилається на те, що працівники поліції зупинили його автомобіль безпідставно, насправді він був пристебнутий ременем безпеки, відчепив його після того, як його зупинили, щоб вийти на вимогу поліцейського. У постанові наведені необґрунтовані і нічим не підтверджені дані. Постанова складена без його присутності, поліцейський не роз`яснив йому права, передбачені статтею 268 КУпАП і не дав можливості заявити клопотання.

Також у відповіді на відзив позивач зазначив, що коли його зупинили поліцейські, було біля 23:45 години, комендантська година ще не настала. На відеозапису видно, що він не пристебнутий ременем безпеки, але видно і те, що автомобіль не рухався. Сам момент зупинки на відеозапису не видно. Отже відсутні докази того, що він керував транспортним засобом та був непристебнутий ременем безпеки.

Заперечення відповідача

10 квітня 2024 року надійшов відзив Управління патрульної поліції у місті Києві, за змістом якого відповідач вважає оскаржувану постанову законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства.

Відповідач зазначає, що 12 лютого 2024 року під час несення служби інспектором був помічений транспортний засіб Peugeot 2008 номерний знак НОМЕР_1 за адресою місто Київ, Васильківська площа, який рухався під час дії комендантської години, що стало причиною зупинення водія. Інспектор діяв відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, проводився відеозапис з місця зупинки на портативну бодікамеру. Як видно з перших секунд відеозапису, позивач був непристебнутий ременем безпеки. Тому інспектором було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зі змістом постанови позивач був ознайомлений, що підтверджується записом з портативного реєстратора інспектора.

Норми права, які застосував суд

Як передбачено статтею 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У цьому випадку уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення виноситься постанова.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відсутність обовязку складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення не звільняє субєкта владних повноважень (в даному випадку поліцейського) складати документи, збирати докази на підтвердження тих формулювань, які зазначається в постанові та наявність яких слугує підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 279 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

З матеріалів справи видно, що працівником Управління патрульної поліції в місті Києві рядовим поліції Васильчуком Юрієм Володимировичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1421199. За змістом цієї постанови дата розгляду справи: 12 лютого 2024 року 01:29:13, місце розгляду справи не зазначено. Обставини правопорушення: 12.02.2024 01:24:06 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 2008 номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги пункту 2.3. «в» Правил дорожнього руху (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів).

Зазначеною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за частиною 5 статті 121 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

При цьому у тексті постанови не зазначено місце скоєння правопорушення, як того вимагає стаття 283 КУпАП (Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення).

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем не доведений факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме що він керував автомобілем, будучи непристебнутим ременем безпеки.

Як передбачено частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України,

в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином у випадку оскарження постанови суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності саме відповідач повинен довести правомірність винесення цієї постанови.

Відповідачем доданий до відзиву диск DVD-R з відеозаписом нагрудного реєстратора інспектора. Проте оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 1421199 від 12 лютого 2024 року (а.с.9) не містить інформації про будь-яку фіксацію вчиненого правопорушення, зокрема про здійснення відеозапису.

Водночас приписами частини 3 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення чітко передбачено імперативний обов`язок посадової особи, яка виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення, щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Отже відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є належним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Крім того відеозаписом не зафіксовано, що поліцейський роз`яснив позивачу його права, передбачені статтею 268 КУпАП.

Відповідно до частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на відсутність доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Розподіл судових витрат

Позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, що підтверджується квитанцією № 44300656 від 02 березня 2024 року. (а.с.1)

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 244-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 .

Скасувати постанову серії ЕНА № 1421199 від 12 лютого 2024 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві, ЄДРПОУ 39856296, на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи:

-ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

-Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві, 03151 місто Київ, вулиця Народного ополчення, будинок 9,

Суддя У.М. Болдирєва