Справа № 240/33067/23
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 240/33067/23

адміністративне провадження № К/990/13613/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Прокопенка О.Б.,

суддів: Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року у справі №240/33067/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування протоколу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо відсутності реєстрації в Журналі обліку видачу, повернення приладів вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, що видихається УПП в Житомирській області (розпочато 30 липня 2022 року) на дату 07 січня 2023 року та протиправними дії щодо наступної експлуатації спеціального технічного приладу "Drager Alcotest" 7510ARLM0291 від 07 січня 2023 року відносно ОСОБА_1

- скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №081818 від 07 січня 2023 року відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року, відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування протоколу.

09 квітня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позивач фактично оскаржує дії інспекторів патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №081818 від 07 січня 2023 року.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Так, згідно пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з цим, за приписами частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

Даний перелік є вичерпним.

Відповідно до рішень судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 , оскільки останній не був відповідальною особою щодо прийняття в експлуатацію приладу, не міг проводити огляд на стан сп`яніння. 07 січня 2023 року відносно позивача працівниками відділення поліції №3 Головного управління національної поліції в Житомирській області був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №081818 від 07 січня 2023 року щодо вчинення позивачем правопорушення 07 січня 2023 року передбаченого вимогами пункту 2.9а Правил дорожнього руху відповідно до частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та просить скасувати зазначений протокол.

Водночас, як вірно зауважено судом апеляційної інстанції, що питання правомірності проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі дотримання правил (законності) застосування спеціальних технічних засобів працівниками патрульної поліції, є діями щодо оформлення адміністративних матеріалів справи за порушення частини першої статті 130 КУпАП, які у свою чергу перебувають у нерозривному зв`язку з вирішенням питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, та повинні враховуватись судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 січня 2020 року у справі №2-а/489/7/2016 зазначила, що розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити (за наявності порушень) права особи, яка притягується до відповідальності, що не відповідає завданням адміністративного судочинства. При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року, прийнятій за наслідками розгляду справи №712/7385/17 про визнання протиправними дій щодо незаконного складення протоколу про адміністративне правопорушення суд зазначив, що оскільки дії відповідачів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються. Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що цей спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки відповідач при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, здійснював не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, оцінка яким надається під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Окрім того слід зазначити, що оскарження дій відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та й скасування його в судах взагалі не оскаржується окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 24 вересня 2020 року у справі №553/2145/16-а вказав, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Таким чином, вимоги позивача не підлягають окремому розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18 березня 2021 року у справі №643/8023/20, у спорах щодо оскарження дій при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та/або такого протоколу, такі спори не є адміністративними, оскільки відповідач при складанні протоколу здійснював не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, оцінка яким має бути надана під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, а вказаний акт має бути оцінений судом як доказ при розгляді адміністративної справи.

Подібних висновків Верховний Суд дійшов, зокрема, у постанові від 29 березня 2023 року у справі №554/7004/22.

Також, як встановлено судами попередніх інстанцій, 10 липня 2023 року ОСОБА_1 звертався до Житомирського окружного адміністративного суду із аналогічною позовною заяву, за розглядом якої ухвалою суду від 28 вересня 2023 року йому було відмовлено у відкритті провадження у справі. Вказана ухвала суду набрала законної сили 28 вересня 2023 року. Правом на оскарження вказаної ухвали в апеляційному порядку позивач не скористався.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судами обставини справи.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження у справі, вірно застосував положення статті 170 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

За встановлених обставин та керуючись пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року у справі №240/33067/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування протоколу.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Б. Прокопенко

Судді: О.Р. Радишевська

С.А. Уханенко