Справа № 420/12473/22
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря судового засідання Цогоєвої В.С.,

представників позивача Кисельова О.М., Бондарчука Д.В.,

представника відповідача Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» Дейнегіна С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про закриття провадження у справі за позовом Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІЛЛ АГРО» (вул. Базарна, 5, корпус 5, офіс 107, 65014), Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (вул. Саксаганського, 1, м. Київ, 01033) про визнання недійсними правочинів, -

В С Т А Н О В И В:

07.09.2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІЛЛ АГРО» (далі ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО»), Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі АТ «ДПЗКУ») про визнання недійсними правочинів укладених між ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» та АТ «ДПЗКУ» від 05.08.2019 за №444, 445, 447, 448 за результатами яких складено податкові накладні на загальну суму 111 106 367,80 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 року (суддя Харченко Ю.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 року (суддя Харченко Ю.В.) відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС щодо розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 року витребувано від АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО», на огляд суду оригінали договорів та додаткових угод укладених до них між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО». Зупинено провадження у справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 року поновлено провадження по справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС щодо розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС (від 16.09.2022 р, вхід. №ЕП/26752/22) про виклик свідка по справі №420/12473/22.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року (суддя Харченко Ю.В.), залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 року (судді: Вербицька Н.В. (головуючий), Джабурія О.В., Кравченко К.В.), у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду (колегія суддів у складі Олендер І.Я. (суддя-доповідач), Гончарова І.А., Пасічник С.С.) від 11.01.2024 року касаційну скаргу ГУ ДПС задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду 19.01.2024 року та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд головуючому судді Катаєвої Е.В.

Ухвалою суду від 24.01.2024 прийнято до провадження справу, вирішено здійснити розгляд за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 02.04.2024, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено термін підготовчого засідання до 90 днів.

01.04.2024 року засобами поштового зв`язку представник відповідача АТ «ДПЗКУ» подав до суду клопотання про закриття провадження у цій справі (зареєстровано судом від 08.04.2024 за вхід. №13890/24), оскільки спір про визнання недійсними договорів поставки, укладених між ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» та АТ «ДПЗКУ», від 05.08.2019 за №444, 445, 447, 448 не є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Представник АТ «ДПЗКУ» зазначає, що ГУ ДПС втручається у сферу приватноправових відносин сторін оспорюваних правочинів, що склалися між відповідачами на принципах свободи вибору контрагентів та свободи договору. При цьому посилання ГУ ДПС на наявність повноважень ініціювати судовий розгляд за п.п.20.1.30 п.20.1. ст.20 ПК України не є достатнім для віднесення спору по цій справі до адміністративної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.02.2024 року у справі №580/4531/23 дійшла висновку, що справи про визнання правочинів недійсними не підсудні адміністративним судам, у зв`язку з тим, що оспорюваний договір укладений між рівноправними учасниками господарських відносин та не є адміністративно-правовим, а основні позовні вимоги спрямовані на припинення зобов`язань за договорами суб`єктів приватного права (відповідачів), що відповідає юрисдикції господарських судів.

Представник позивача ГУ ДПС 15.04.2024 року через підсистему «Електронний суд» подав заперечення на клопотання про закриття провадження по цій справі (зареєстровано судом від 16.04.2024 за вхід. №ЕС/15458/24), у якому посилався на окрему думку суддів ВП ВС від 29.02.2024 по цій же справі №580/4531/23, відповідно до якої висновок ВП ВС щодо предметної юрисдикції справ за позовами територіальних органів ДПС України до юридичних і фізичних осіб про визнання недійсними правочинів, що суперечать інтересам держави і суспільства, не відповідає правильному застосуванню норм ст.1, ч.1 ст.2, ст.20 ГПК України, п.1, 2, 7 ч.1 ст.4, ст.19 КАС України, а також багаторічній практиці адміністративних судів щодо розгляду справ цієї категорії, яка склалася впродовж функціонування в державі цих судів. Зміна предметної юрисдикції справ зазначеної категорії без належних і вагомих для цього підстав лише задля самої зміни є невиправданою.

У судовому засіданні представник АТ «ДПЗКУ» підтримав подане клопотання з підстав, визначених у ньому, та просив закрити провадження у справі, оскільки прийняте законне рішення судом по цієї справі може бути скасоване через порушення правил підсудності.

Представники позивача ГУ ДПС у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання з підстав, заявлених у запереченні та зазначили, що одного посилання на постанову ВП ВС не достатньо для закриття провадження по справі, важливо дослідити підстави звернення податкового органу до суду. Водночас, у податкового органу підстави для звернення до суду з позовом про визнання правочину недійсним визначені п.п.20.1.30 п.20.1 ст.20 ПК України. При цьому справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено виключно статтею 20 ГПК України.

Заслухавши представників ГУ ДПС та АТ «ДПЗКУ», дослідивши подані заяви та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань за кодом 43108330, ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» засноване на власності приватної особи ОСОБА_1 , тобто є юридичною особою приватного права.

Згідно з п.1.3 Статуту АТ «ДПЗКУ», що наявний у відкритому доступі на офіційному сайті підприємства (https://www.pzcu.gov.ua/wp-content/uploads/2021/07/statut-1.pdf), засновником товариства є держава України в особі Кабінету міністрів України.

АТ «ДПЗКУ» утворено з метою, зокрема, отримання прибутку шляхом провадження підприємницької діяльності (п.3.1. Статуту).

Таким чином, засноване на державній власності АТ «ДПЗКУ», згідно з вказаним статутом, має за своєю метою отримання прибутку шляхом провадження підприємницької діяльності. Отже воно не здійснює публічно-владних функцій, а його головною метою є комерційна діяльність з метою отримання прибутку. Суд вважає, що хоча товариство і засноване на державній власності, проте здійснює свою діяльність на ринкових засадах, що підтверджує підприємницький характер його діяльності.

З метою реалізації господарської діяльності від 05.08.2019 року між АТ «ДПЗКУ» (покупець) та ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» (постачальник) укладено договори поставки №444, 445, 447, 448, за умовами яких постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2019 року.

ГУ ДПС, вважаючи договори поставки від 05.08.2019 №444, 445, 447, 448, фіктивними та укладеними контрагентами з метою мінімізації податкових зобов`язань, шляхом формування незаконного податкового кредиту та валових витрат, звернувся до суду з цим позовом для визнання вказаних правочинів недійсними.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (п.1 ч.1 ст.4 КАС України).

Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п.2 ч.1 ст.4 КАС України).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) суд, «встановлений законом», має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції. Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції. За загальним правилом критеріями розмежування предметної судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, законом може бути прямо визначено вид судочинства, у якому розглядається певна категорія справ.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами ч.6 ст. 346 КАС України саме Велика Палата Верховного Суду вирішує спори про порушення правил предметної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду 29.02.2024 року, розглянувши справу №580/4531/23 за позовом ГУ ДПС у Черкаській області до ТОВ «А-Транс Логістик», ТОВ «Промислове об`єднання «Ірві Спецтехніка Груп» про визнання недійсним договору про перевезення автомобільним транспортом від 22.11.2021 №47, вирішила, що на даний спір поширюється юрисдикція господарських судів, враховуючи наступне.

По справі №580/4531/23 податковий орган правовою підставою позовних вимог визначав приписи статей 203, 215, 228 ЦК України та обґрунтовував позов тим, що договір укладений відповідачами без наміру його виконання, а складені на підставі оспорюваного договору документи були використані виключно в податковому обліку з метою заниження сум податкових зобов`язань.

ВП ВС у постанові від 29.02.2024 року зазначила, що сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Водночас, недійсність договору як приватноправова категорія покликана не допускати або присікати порушення приватних прав та інтересів особи або ж їх відновлювати.

Так ГУ ДПС у Черкаській області - контролюючий орган та не є стороною оспорюваного договору перевезення автомобільним транспортом від 22.11.2021 №47, не вповноважений владно керувати чи здійснювати прямий безпосередній вплив на господарську діяльність відповідачів, давати дозвіл чи іншим чином визначати дії сторін щодо вчинення чи виконання цього правочину.

Водночас, між сторонами зазначеного договору - ТОВ «А-Транс Логістик» та ТОВ «ПО «Ірві Спецтехніка Груп», а також між ними та ГУ ДПС у Черкаській області відсутні відносини влади та підпорядкування у спірних правовідносинах з його укладення чи виконання, зміст цього правочину не визначає прав та обов`язків його учасників у публічно-правовій сфері, саме тому, заявляючи позов про визнання недійсним договору та застосування наслідків його недійсності, податковий орган втручається у сферу приватноправових відносин, що склалися між відповідачами на принципах свободи вибору контрагентів та свободи договору.

ВП ВС зазначила, що наділення законодавцем контролюючого органу повноваженнями на звернення з позовом до суду про визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами, з урахуванням наведеного вище виходить за межі податкового контролю.

Зазначеного достатньо для висновку про те, що спір у цій справі до публічно-правових не належить, з огляду на приватноправовий характер правовідносин стосовно укладення і виконання оспорюваного договору, у яких позивач - контролюючий орган безпосередньо не здійснював владно-управлінських повноважень та обраний ним спосіб захисту права/інтересу властивий саме приватноправовим правовідносинам - визнання недійсним договору на підставі статей 203, 215 ЦК України та застосування наслідків його недійсності, передбачених частиною третьою статті 228 цього Кодексу.

При цьому, наведеного підходу до визначення юрисдикції спорів за участю контролюючих органів не змінює посилання ГУ ДПС у Черкаській області на наявність повноважень, передбачених п.п.20.1.30 п.20.1. ст.20 ПК України (звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами), адже ця норма, власне, визначає елемент загальної компетенції контролюючого органу, що може бути реалізована суб`єктом владних повноважень виключно у випадках визначених Конституцією та законами України (ч.4 ст.5 КАС України).

Отже самого по собі посилання на наявність повноважень ініціювати судовий розгляд, зокрема, повноважень контролюючого органу за п.п.20.1.30 п.20.1. ст.20 ПК України, недостатньо, щоб стверджувати про адміністративну юрисдикцію спору.

Суд на підставі ч.5 ст.242 КАС України враховує правовий висновок, викладений ВП ВС у постанові від 29.02.2024 по справі №580/4531/23, відхиляє доводи ГУ ДПС як такі, яким вже надано оцінку ВП ВС та вважає, що даний спір про визнання недійсними договорів поставки від 05.08.2019 за №444, 445, 447, 448, що укладені між ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» та АТ «ДПЗКУ» - має приватно-правову природу та на нього поширюється юрисдикція господарських судів.

При цьому, суд не приймає посилання представника ГУ ДПС на окрему думку суддів ВП ВС, яка за своєю природою не містить правових висновків ВП ВС, що підлягають обов`язковому врахуванню судами при застосуванні норм права.

Відповідно до п.1 ч.1. ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Частиною першою статті 239 КАС України визначено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п.1 ч.1. ст.238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до правової позиції ВП ВС, викладеної у постанові від 29.02.2024 по справі №580/4531/23, розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Керуючись 2, 3, 6, 7, 8, 9, 132, 139, п.1 ч.1 ст.238, 239, 241-246, 248 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІЛЛ АГРО» (вул. Базарна, 5, корпус 5, офіс 107, 65014, ), Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (вул. Саксаганського, 1, м. Київ, 01033, ) про визнання недійсними правочинів.

Роз`яснити Головному управлінню ДПС в Одеській області, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду, а також те, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним ухвали звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.293-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.