Справа № 520/10247/24
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

23 квітня 2024 р. Справа № 520/10247/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Старосєльцева О.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття до розгляду позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про: 1) визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у встановленні та виплаті ОСОБА_1 з 01.09.2022 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень додатково до існуючого розміру пенсії, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14 липня 2021 рок «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; 2) зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області додатково до існуючого розміру пенсії встановити та виплатити ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 гривень згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» ,-

встановив:

Ухвалою суду від 18.04.2024 року позовну заяву - залишено без руху; надано позивачу строк для усунення недоліків в оформленні матеріалів позову у 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху; встановлено, що способом усунення недоліків позовної заяви є подання до суду: заяви про поновлення строку звернення та доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду або уточнень позовних вимог в частині позовного періоду.

22.04.2024 року від представника позивача до суду надійшла заява з проханням визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити даний строк, в обґрунтування чого посилався на те, що про порушення своїх прав дізнався у лютому 2024 року з відповіді на адвокатський запит, посилався на відсутність фізичної можливості дізнатись раніше про порушення своїх прав, на карантинні заходи та військовий стан, а також на відсутність юридичної освіти.

Вирішуючи питання дотримання строку звернення до суду із даним позовом, суддя зазначає, що за змістом п.9 ч.3 ст.2, ч.2 ст.44, ч.1 ст.45 КАС України кожен учасник суспільних відносин повинен забезпечити дотримання обов`язку вчинення процесуальних дій із захисту прав та інтересів у судовому порядку у строк, визначений відповідним процесуальним законом.

Строк звернення до суду у спорах з приводу пенсійного забезпечення громадян згідно з абз.1 ч.2 ст.122 КАС України складає шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виключенням із заведеного правила є випадок, унормований ч.3 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», згідно з якою перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, положення ч.3 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» поширюються виключно на випадки перерахунків розмірів раніше вже призначених пенсій у зв`язку із підвищенням поточної винагороди діючого публічного службовця, непроведених (або неправильно проведених) саме за довідками про грошове забезпечення з вини терорганів системи Пенсійного фонду України або державного органу, який видає довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Вказаний висновок сформовано в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Суддя зауважує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом певного строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 1140/2132/18.

Суддя звертає увагу, що пенсію позивач отримує щомісяця, тому про порушення свого права позивач мав бути обізнаний на кожне 1 число місяця, що настає за місяцем, у якому повинна була здійснюватись така виплата (з першого до першого числа).

В постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 дійшла висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, а саме:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

У позові заявником сформульована вимога про спонукання пенсійного органу до проведення виплат за постановою КМУ від 14.07.2021р. №713 з 01.07.2021р., в той час як, позовні вимоги про визнання протиправними дії пенсійного органу про відмову у встановленні та виплаті спірної доплати заявлені з 01.09.2022 року.

Водночас, відповідно до листа пенсійного органу, наданого на звернення представника позивача від 15.02.2024р., у січні 2024 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 по справі №520/11761/23 пенсійним органом з 01.05.2023 здійснено перерахунок пенсії; з 01.02.2024 пенсія виплачується з урахуванням рішення суду; оскільки після перерахунку пенсії на виконання рішення суду основний розмір пенсії збільшився більше ніж на 2000 грн., з 01.07.2021 щомісячну доплату відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 не встановлено.

Отже, саме з 01.02.2024 після перерахунку пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 по справі №520/11761/23, щомісячну доплату відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 позивачу не встановлено.

Уточненої позовної заявив частині позовного періоду позивачем до суду не надано.

Суддя відмічає, що виплата доплати до пенсії громадянина у порядку постанови КМУ від 14.07.2021 №713 здійснюється безвідносно до довідки про поточне збільшене грошове забезпечення діючого публічного службовця.

У даному випадку підставою для вчинення органом публічної адміністрації відповідного управлінського волевиявлення є виключно приписи постанови КМУ від 14.07.2021 №713.

Тому на цей випадок не поширюється дія ч.3 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зважаючи на те, що перерахунок пенсії громадянина у порядку постанови КМУ від 14.07.2021 №713 здійснюється безвідносно до довідки про підвищене поточне грошове забезпечення діючого публічного службовця, то заявник повинен дізнатись про виплату належного розміру пенсії або про недоплату під час отримання чергового платежу, тобто під час отримання пенсії за липень 2021р.

Разом з тим, отримання позивачем листа відповідача у лютому 2024 року на його звернення не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Позовну заяву до суду було подано - 16.04.2024р. через підсистему "Електронний суд", зареєстровано судом - 17.04.2024р.

Отже, з позовом про призначення спірної доплати з 01.07.2021 року позивач звернувся з пропуском строку, встановленого статтею 122 КАС України.

Також, позовні вимоги про визнання протиправними дії пенсійного органу про відмову у встановленні та виплаті спірної доплати з 01.09.2022 року заявлені з пропуском строку, встановленого статтею 122 КАС України.

Суддя відзначає, що згідно з ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

У силу приписів ч.1 ст.121 та ч.1 ст.123 КАС України умовою для поновлення пропущеного процесуального строку є поважність причини, котра зумовила такий стан практичної реалізації процесуальної дії.

Постанова Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19 містить правовий висновок, згідно з яким причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

В ухвалі від 20.10.2022р. Великої Палати Верховного Суду від 20.10.2022р. у справі №9901/462/21 сформульовані правові позиції, у силу яких учасники справи повинні вчасно, сумлінно, в належний спосіб використовувати всі наявні в них засоби та можливості, передбачені законодавством, з метою запобігання невиправданим зволіканням під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

Водночас, у поданій заяві про поновлення строку звернення до суду позивачем не наведено жодних поважних та об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними дії пенсійного органу про відмову у встановленні та виплаті спірної доплати з 01.09.2022 року та про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо призначення щомісячної спірної доплати з 01.07.2021 року.

Стосовно посилання позивача на запровадження карантинних обмежувальних заходів, пов`язаних із розповсюдженням коронавірусної хвороби (COVID-19), суддя зазначає, що введені карантинні обмеження не позбавляли позивача можливості звернення до суду засобами поштової кореспонденції або засобами електронного зв`язку, враховуючи, що у даному випадку позов було подано представником позивача через підсистему "Електронний суд".

Окрім того, постановою від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, наведені заявником причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом не можуть бути віднесені до поважних, адже ці обставини не мали жодного впливу на фізичну можливість заявника вчинити процесуальну дію по зверненню до суду.

Стосовно введення у дію правового режиму воєнного стану, суддя зазначає наступне.

Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, Указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022, наразі останній триває й досі.

Проте, введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Посилання позивача на відсутність юридичної освіти та незнання законодавства не є тією причиною, що є об`єктивно непереборною, не залежить від волевиявлення особи та пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

А тому, вказану позивачем причину пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суддя не може визнати поважною.

Окрім того, в підтвердження відсутності фізичної можливості дізнатись раніше про порушення своїх прав позивачем не надано жодних доказів.

Жодних інших обґрунтувань поважності пропуску строку звернення до суду заявником не зазначено.

Суддя зазначає, що строк на захист права на отримання виплати за пенсією у порядку постанови КМУ від 14.07.2021 №713 починав перебіг з моменту отримання виплати пенсії у серпні 2021р. і збіг не пізніше від 31.01.2022р.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом 16.04.2024р. через підсистему "Електронний суд", зареєстровано судом - 17.04.2024р., та просив визнати протиправними дії пенсійного органу про відмову у встановленні та виплаті спірної доплати з 01.09.2022 року та зобов`язати відповідача призначити щомісячну спірну доплату з 01.07.2021 року, при цьому кінцевого строку такої виплати позивачем зазначено не було.

Суддя, враховуючи дату звернення позивача до суду, вважає, що позовні вимоги за період з 16.10.2023р. заявлені в межах передбаченого статтею 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, суд доходить до переконання про те, що позов в частині позовних вимог за період з 01.07.2021р. (01.09.2022р.) по 16.10.2023р. поданий поза межами строку звернення до суду, заяви про поновлення строку звернення в до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду заявником не подано, що згідно з ч.2 ст.121, п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України є підставою для повернення позовної заяви у вказаній частині.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.2, 4-9, 45, 121-123, 169, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ухвалив:

1. Позовну заяву в частині позовних вимог за період з 01.07.2021р. (01.09.2022р.) по 16.10.2023р. - повернути.

2. Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву разом з позовною заявою та доданими до неї документами.

4. Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя О.В.Старосєльцева