Справа № 440/3301/24
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/3301/24
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради (надалі також відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також відповідач 2) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати Акт №10 від 01.11.2023 перевірки правильності призначення та виплати пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області (Київський район) відносно пенсійної справи 42 ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01 листопада 2023 року №42 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи, підтверджені трудовою книжкою від 20.08.1980 серії НОМЕР_1 , у тому числі період роботи з 10.08.2001 по 30.08.2001 та з 01.01.2002 по 30.09.2002 роки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу призначено пенсії за віком. Однак, Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради складено Акт перевірки правильності призначення та виплати пенсії № 10 від 01.11.2023 на підставі якого, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення №42 від 01.11.2023 про відмову в призначенні пенсії, відповідачем при призначенні пенсії за віком не зараховано страховий стаж згідно чинного законодавства. Позивач вважає, що вказане рішення відповідача є незаконним та порушує її права на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09 квітня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому представник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що в результаті перевірки електронної пенсійної справи позивачки, здійснюваної контролюючими органами соціального захисту населення, виявлено безпідставне зарахування періодів страхового стажу з 10.08.2001 по 30.08.2001 та з 01.01.2002 по 30.09.2002, не підтвердженого даними індивідуальних відомостей про застраховану особу або іншими додатковими документами. Таким чином, пенсійним органом переглянуто рішення щодо призначення пенсії ОСОБА_1 та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком від 01.11.2023 №42 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

10 квітня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому представник Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що виявлено порушень за 2 пенсійними справами (особовими рахунками) у тому числі по пенсійній справі 42 ОСОБА_1 . Пенсія за віком відповідно до заяви від 11.08.2023, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» була призначена на підставі трудової книжки з врахуванням стажу, який не підтверджений даними системи персоніфікованого обліку відомостей про роботу або іншими додатковими документами за період з 10.08 2001 по 30.08.2001 та з 01.01.2002 по 30.09.2002. Переплата пенсії в розмірі 15754,43 грн. за період з 11.08.2023 по 30.11.2023. Також зазначено, що Управлінням цілком на законних підставах відповідно до п. 3.5 Порядку було складено Акт №10 від 01.11.2023 перевірки правильності призначення та виплати пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області (Київський район) відносно пенсійної справи 42 ОСОБА_1 .

У відповіді на відзив позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

11 серпня 2023 року позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком та пакетом документів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21 серпня 2023 року № 2 позивачу призначено пенсію за віком з 11 серпня 2023 року у розмірі 4284,10 грн.

Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради була проведена перевірка правильності призначення та виплати пенсій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, за результатами якої складено Акт №10 від 01.11.2023. та виявлено порушення при призначенні пенсії позивачу, а саме: пенсія була призначена на підставі трудової книжки з врахуванням стажу, який не підтверджений даними системи персоніфікованого обліку відомостей про роботу або іншими додатковими документами за період з 10.08 2001 по 30.08.2001 та з 01.01.2002 по 30.09.2002. Переплата пенсії в розмірі 15754,43 грн. за період з 11.08.2023 по 30.11.2023.

На підставі Акту перевірки правильності призначення та виплати пенсій № 10 від 01.11.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення № 42 від 01.11.2023 про відмову в призначення пенсії за віком у зв`язку з відсутністю підстав для зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 20.08.2001 по 30.09.2002 в ПП «Авалон», оскільки записи трудової книжки не мають відображення в даних персоніфікованого обліку.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-ІV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 26 Закону № 1058-ІV, яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу.

Статтею 24 Закону № 1058-ІV визначено, що страховий стаж, необхідний для призначення пенсії, обчислюється відповідно до вимог цього Закону за даними, які містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів (записів трудової книжки) та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року №1788-XII (надалі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення та статтею 48 Кодексу законів про працю України визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, пунктом 1 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку № 637).

Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а сформулював висновок про те, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

З приводу зарахування до страхового стажу періоду роботи з 10.08.2001 по 30.08.2001 та з 01.01.2002 по 30.09.2002, суд зазначає наступне.

У наявній у матеріалах справи копії трудової книжки позивача від 20.08.1980 року НОМЕР_1 міститься записи про те що, у період з 20 серпня 2001 року по 25 липня 2004 року позивачка працювала на посаді директора у Приватному підприємстві науково-виробничому центрі «Авалон».

Як вже зазначалося судом, згідно з частинами першою та другою статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

У правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи, зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Відтак, із урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування до стажу роботи позивача періодів її роботи в Приватному підприємстві науково-виробничому центрі «Авалон».

З приводу проведення Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради перевірки правильності призначення та виплати пенсії, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1, 2 статті 103 Закону № 1058-ІV метою державного регулювання та нагляду у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є: проведення єдиної та ефективної державної політики у цій сфері; забезпечення реалізації прав громадян на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; створення умов для ефективного функціонування та розвитку системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; забезпечення дотримання суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування вимог законів, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; адаптація системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування до міжнародних стандартів.

Державне регулювання та нагляд у порядку, передбаченому законодавством, здійснюють: за дотриманням норм цього Закону щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій у солідарній системі та щодо взаємодії Пенсійного фонду з фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, і його структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад;

Частиною 3 статті 103 Закону № 1058-ІV зазначено, що рішення органів державного регулювання та нагляду є обов`язковими для виконання Пенсійним фондом, компаніями з управління активами, уповноваженим банком, зберігачем, страховиками, якщо такі рішення прийняті в межах повноважень цих органів, визначених законодавством. Дії органів державного регулювання та нагляду можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Механізм організації та здійснення нагляду структурними підрозділами органів праці та соціального захисту населення, на які покладені функції здійснення нагляду за додержанням вимог законодавства під час призначення (перерахунку) і виплати пенсій органами Пенсійного фонду України визначає Порядок здійснення нагляду за додержанням вимог законодавства під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій органами Пенсійного фонду України затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.01.2007 №4, постановою правління Пенсійного фонду України віл 10.01.2007 № 1-1 (далі Порядок № 4).

Відповідно до пункту 2.1.1 -2.13.Порядку № 4 нагляд за правильністю та своєчасністю призначення (перерахунку) пенсій здійснюється шляхом перевірок матеріалів пенсійних справ, щодо яких органами Пенсійного фонду України прийнято рішення про призначення (перерахунок) або відмову в призначенні (перерахунку) пенсій та відстрочку часу призначення пенсії відповідно до законів, згідно з якими органами Пенсійного фонду України призначаються (перераховуються) пенсії.

У ході здійснення нагляду перевіряється відповідність прийнятого рішення про призначення (перерахунок), відмову в призначенні (перерахунку) пенсії та відстрочку часу призначення пенсії законодавчим та нормативно-правовим актам, дотримання установленого законодавством порядку оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Перевірці підлягають матеріали пенсійних справ, зареєстровані в журналах (форми N 10, N 3), за якими прийнято рішення про призначення (перерахунок) пенсії в місяцях, що передують місяцю, у якому здійснюються перевірки.

Пунктом 2.2.1 -2.2.2 Порядку № 4 зазначено перевірці підлягають особові рахунки та інші документи, за якими було здійснено виплату пенсії в місяцях, що передують місяцю, у якому здійснюються перевірки.

У ході здійснення нагляду за правильністю та своєчасністю нарахування, виплати та припинення виплати пенсії провадяться: а) перевірка правильності нарахування та складання документів для виплати пенсій через підприємства, установи, організації, що здійснюють виплату і доставку пенсій; б) перевірка виплати пенсій за разовими дорученнями при зміні місця проживання, виїзді на постійне місце проживання за кордон та в інших випадках; в) перевірка правильності виплати пенсій особам, які перебувають на повному державному утриманні; г) перевірка правильності проведення відрахувань з пенсій та утримання надміру виплачених сум пенсій; ґ) перевірка правильності виплати допомоги на поховання та виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера; д) перевірка правильності здійснення індексації пенсії.

Згідно з пунктами 3.1 3.5. Порядку № 4 перевірки правильності призначення (перерахунку), відстрочки часу призначення, відмови в призначенні (перерахунку), виплати пенсій органами Пенсійного фонду здійснюються відповідно до графіків, погоджених з органами Пенсійного фонду України. Терміни перевірок установлюються не менше дванадцяти робочих днів на місяць, а в разі потреби цей термін може бути продовжений за погодженням сторін на строк не більше п`яти робочих днів. При проведенні перевірок працівниками органів праці та соціального захисту населення ведеться журнал реєстрації справ, які перевіряються (додаток 1).

Право на проведення перевірок мають працівники органів праці та соціального захисту населення, до функціональних обов`язків яких входить здійснення нагляду або координація роботи з нагляду (далі - працівники органів праці та соціального захисту населення). При здійсненні нагляду працівники органів праці та соціального захисту населення повинні мати документ, який засвідчує їх особу, та направлення на перевірку, підписане керівником відповідного органу праці та соціального захисту населення.

Працівники органів Пенсійного фонду України зобов`язані надавати працівникам органів праці та соціального захисту населення: - усі документи, необхідні для здійснення ними своїх функцій; - можливість використовувати програмне забезпечення АСОПД/КОМТЕХ у частині перегляду бази особових рахунків.

Працівники органів праці та соціального захисту населення несуть персональну відповідальність за збереження отриманих для виконання своїх функцій документів та зобов`язані використовувати отриману інформацію виключно в межах виконання своїх службових обов`язків.

Працівниками органів праці та соціального захисту населення протягом двох днів після закінчення перевірки оформляється акт перевірки правильності призначення (перерахунку) та виплати пенсій (далі - акт перевірки) у двох примірниках (додаток 2), один з яких подається керівнику органу Пенсійного фонду України, де здійснювалася перевірка.

З аналізу вищезазначених правових норм, суд зазначає, що перевірки призначення та виплати пенсії здійснюють працівники органів праці та соціального захисту населення, до функціональних обов`язків яких входить здійснення нагляду або координація роботи з нагляду відповідно до графіків, погоджених з органами Пенсійного фонду України та ведуть журнал реєстрації справ, які перевіряються. Також суд зауважує, що при здійсненні нагляду працівники органів праці та соціального захисту населення повинні мати документ, який засвідчує їх особу, та направлення на перевірку, підписане керівником відповідного органу праці та соціального захисту населення.

Водночас, відповідачами не надано до суду жодних документів на підтвердження правомірності здійснення працівниками Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради перевірки правильності призначення пенсій на підставі якої складено Акт № 10 від 01.11.2023, в тому числі не надано направлення на перевірку, підписане керівником відповідного органу праці та соціального захисту населення, журнал реєстрації справ, які перевіряються, графік проведення перевірки, погодженого з органами Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачі як суб`єкт владних повноважень не надали суду достатньо належних і достовірних доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Крім того, суд зауважує, що правова процедура («fair procedure» - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Установлена правова процедура є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Вказана доктрина стосується усіх суб`єктів владних повноважень зокрема Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, діяльність якої в області державного регулювання та нагляду у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування чітко регламентується Законом та іншими нормативними актами.

Подібний висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 17.09.2020 у справі № 1740/2484/18.

Підсумовуючи вищевикладене, висновки викладені в Акті перевірки правильності призначення та виплати пенсій № 10 від 01.11.2023 Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради не ґрунтуються на вимогах, що визначені законодавством України.

Водночас, зі змісту статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, тому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду, суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Таким чином, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи та враховуючи те, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, суд приходить до висновку, що саме пенсійний орган є належним відповідачем у справі, яким порушено права, свободи або законні інтереси позивачки на момент її звернення до суду в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, отже, у задоволенні позовних вимог в частині скасування Акту перевірки правильності призначення та виплати пенсій № 10 від 01.11.2023 Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради слід відмовити.

Суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року в разі наявності стажу не менше 29 років.

Як встановлено судом, позивачці у 2022 році виповнилося 60 років і на момент досягнення цього віку вона мала загальний страховий стаж більше 29 років.

Отже, позивачка має необхідний вік, загальний страховий стаж для призначення пенсії за віком.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення №42 від 01 листопада 2023 року прийнято відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права сформовано у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а.

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне вийти визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №42 від 01 листопада 2023 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період роботи з 10.08.2001 по 30.08.2001 року та з 01.01.2002 по 30.09.2002 в Приватному підприємстві науково-виробничому центрі «Авалон».

Отже, позов ОСОБА_1 належить задовольнити частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради (вул. Тролейбусна, 13, м. Полтава, 36014, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №42 від 01 листопада 2023 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період роботи з 10.08.2001 по 30.08.2001 року та з 01.01.2002 по 30.09.2002 в Приватному підприємстві науково-виробничому центрі «Авалон».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

Суддя К.І. Клочко