Справа № 440/706/24
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
25 квітня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/706/24
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження клопотання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №440/706/24 за позовом ОСОБА_1 до Автозаводського відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби в Полтавській області та Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області в особі Відділу у місті Кременчуці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 /надалі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви від 05 лютого 2024 року) до Автозаводського відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області /надалі відповідач-1/ про:
- визнання протиправною відмови Автозаводського відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби в Полтавській області Гаврілову Сергію Вікторовичу у вклеюванні фотокартки до паспорта громадянина України, виданого ОСОБА_1 у формі книжечки серії НОМЕР_1 , при досягненні ним 45 років;
- зобов`язання Автозаводського відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби в Полтавській області вклеїти фотокартку до паспорта громадянина України, виданого ОСОБА_1 у формі книжечки серії НОМЕР_1 , при досягненні ним 45 років.
В позовній заяві позивачем заявлено клопотання про покладення судових витрат на відповідача, а також зазначено, що докази понесення ним витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
До позовної заяви додано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1191430 від 15 січня 2023 року /а.с. 44/ та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1051 від 30 вересня 2011 року /а.с. 45/.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, витребувано докази.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року залучено до участі у справі №440/706/24 в якості другого відповідача - Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області в особі Відділу у місті Кременчуці /надалі відповідач-2, УДМС у Полтавській області/, розгляд справи №440/706/24 розпочато спочатку.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року у справі №440/706/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Автозаводського відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби в Полтавській області та Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області в особі Відділу у місті Кременчуці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправними дії Автозаводського відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у вклеюванні фотокартки до паспорта громадянина України, виданого ОСОБА_1 у формі книжечки серії НОМЕР_1 , при досягненні ним 45 років; зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області вклеїти фотокартку до паспорта громадянина України, виданого ОСОБА_1 у формі книжечки серії НОМЕР_1 , при досягненні ним 45 років; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної міграційної служби України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок), а також клопотання ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду в порядку письмового провадження; встановлено позивачу строк для подання до суду доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу відповідно до статей 134, 139 Кодексу адміністративного судочинства України до 15:00 23 квітня 2024 року разом з доказами надсилання / вручення таких документів іншим учасникам справи; встановлено відповідачам строк для подання до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України до 15:00 24 квітня 2024 року разом з доказами надсилання / вручення копії такого клопотання іншим учасникам справи.

23 квітня 2024 року від представника позивача, адвоката Чорнухи Юлії Вікторівни, до суду через систему "Електронний суд" надійшла заява від 23 квітня 2024 року про надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у справі №440/706/24, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Управління Державної міграційної служби в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 6000,00 гривень /а.с. 150-151/.

До вказаної заяви додано копії: ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1212665 від 19 квітня 2024 року /а.с. 152/; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1051 від 30 вересня 2011 року /а.с. 156/; договору про надання правничої (правової) допомоги №б/н від 02 жовтня 2023 року, укладеного між адвокатським бюро "Чорнухи Юлії" та позивачем /а.с. 153-154/; розрахунку витрат на професійну правову (правничу) допомогу від 22 квітня 2024 року /а.с. 155/; рахунку-фактури від 02 жовтня 2023 року /а.с. 152-зворот/.

Вирішуючи клопотання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відповідно до частини третьої цієї статті належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами другою - п`ятою статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Проаналізувавши наведені процесуальні норми, Верховний Суд в постанові від 02 лютого 2023 року у справі №120/4765/21-а дійшов висновків, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування зазначених витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 2 червня 2022 року № 380/3142/20. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката потребують належного документального підтвердження, на чому неодноразово наголошував Верховний Суд у судових рішеннях. Визначений у них орієнтир, яким мають керуватися суди нижчих інстанцій при вирішенні питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу адвоката, головним чином вимагає повного і всебічного дослідження доказів, якими підтверджується надання правничої допомоги, особливо її вартість і оплата. Зважаючи на те, що понесені витрати відшкодовуватиме інша сторона, дослідження цих доказів вимагає ретельного підходу, адже їх стягнення, з одного боку, є компенсацією (певною мірою вимушених) фінансових затрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, але водночас ця компенсація не може бути надмірною. Тож окрім того, що витрати на правничу допомогу мають бути документально доведеними, вони мають відповідати також критерію співмірності у розумінні частини п`ятої статті 134 КАС. Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Разом з цим при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року та від 08 лютого 2022 року у справах № 640/3098/20 та № 160/6762/21 відповідно.

Вказана правова позиція також підтримана Верховним Судом у постанові від 21 березня 2024 року у справі № 580/4746/20.

На підтвердження наявності підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн позивачем надано до суду копії договору про надання правничої (правової) допомоги №б/н від 02 жовтня 2023 року, укладеного між адвокатським бюро "Чорнухи Юлії" та позивачем /а.с. 153-154/; розрахунку витрат на професійну правову (правничу) допомогу від 22 квітня 2024 року /а.с. 155/; рахунку-фактури від 02 жовтня 2023 року /а.с. 152-зворот/.

Отже, позивачем не надано документів на підтвердження фактичного понесення витрат на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн, у зв`язку з чим сума судових витрат на правничу допомогу розподілу між сторонами не підлягає, що узгоджується з вищезазначеною позицією Верховного Суду.

Відповідно до пункту 3 частини першої, частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З огляду на викладене, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 241-245, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У справі №440/706/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Автозаводського відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби в Полтавській області та Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області в особі Відділу у місті Кременчуці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ухвалити додаткове рішення, яким клопотання ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк