Справа № 580/9578/21
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9578/21 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 08.10.2021 №2780 полковника поліції ОСОБА_2 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді пониження у спеціальному званні на один ступінь;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області «По особовому складу» від 21.10.2021 № 314 о/с полковника поліції ОСОБА_2 , на підставі якого понижено у спеціальному званні на один ступінь унаслідок застосування відповідного дисциплінарного стягнення, присвоївши спеціальне звання підполковник поліції полковнику поліції позивачу.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувані накази є правомірними та не підлягають скасуванню.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач з 07.11.2015 перебуває на службі в Національній поліції.

З 20.01.2021 позивач займає посаду заступника начальника Черкаського районного управління поліції - начальника слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області, мав спеціальне звання - полковник поліції.

На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 01.09.2021 №2251 «Про призначення та проведення службового розслідування, формування дисциплінарної комісії» (зі змінами) дисциплінарною комісією у формі письмового провадження проведено службове розслідування за рапортом заступника начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області підполковника поліції ОСОБА_3 від 27.08.2021 щодо порушень службової дисципліни позивачем в частині дотримання вимог вказівок керівництва Головного управління, що мають ознаки дисциплінарного проступку.

За результатами службового розслідування складено висновок про результати проведення службового розслідування за рапортом заступника начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області підполковника поліції ОСОБА_3 від 27.08.2021 щодо порушень службової дисципліни заступником начальника Черкаського районного управління поліції - начальником слідчого відділу ГУНП полковником поліції ОСОБА_1 , який затверджено Начальником ГУНП в Черкаській області полковником поліції Михайлом Куратченком 30 вересня 2021 року.

У ході розслідування встановлено факт неподання до 01.01.2021 списків працівників слідчого відділу ГУНП щодо сплати додаткової доплати поліцейським, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 374.

На підставі вказаного висновку начальником полковником поліції ОСОБА_4 складено yаказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 08.10.2021 №2780 на підставі якого застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області по особовому складу від 21.10.2021 №314 о/с понижено ОСОБА_1 у спеціальному званні на один ступінь унаслідок застосування відповідного дисциплінарного стягнення, присвоївши спеціальне звання підполковник поліції.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказав, що враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів забезпечення функцій правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків безпосереднього контакту з населенням працівників слідчого підрозділу Черкаського РУП ГУНП, окрім спеціалістів-криміналістів сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП та заступника начальника Черкаського РУП ГУНП - начальника слідчого відділу полковника поліції ОСОБА_1 у спірний період, обґрунтованими є доводи позивача про те, що відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 "Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни" вказані працівники не мають права на отримання передбаченої доплати.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

У відповідності до частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно зі статтею 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 № 2337-VIII, визначено сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктами 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Згідно підпунктів 2,6 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій; забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними.

Згідно абзацу першого пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила етичної поведінки) керівник органу (підрозділу) поліції повинен бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих.

Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту вказано, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Так, підставою для призначення щодо позивача службового розслідування слугувала заява слідчих слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП (чисельністю 21 особа) від 05.08.2021 з приводу не нарахування та невиплати керівництвом ГУНП слідчим Черкаського РУП ГУНП у період карантину за 2021 рік додаткової доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі - Постанова №375)

За результатами службового розслідування, комісія встановила, неподання позивачем до 01.01.2021 списків працівників слідчого відділу ГУНП щодо сплати додаткової доплати поліцейським, визначеної вказаною Постановою № 374.

Так, Постановою № 375 установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1).

Аналіз викладеного свідчить, що право на отримання доплати, визначеної Постановою № 375 мають, окрім інших, поліцейські (умова 1), які забезпечують життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян (умова 2), та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням (умова 3).

Тобто, для отримання вказаної винагороди є необхідним забезпечення виконання всіх трьох умов, у тому числі щодо здійснення функцій щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян, а також безпосередній контакт з населенням під час виконання своїх посадових обов`язків.

З метою визначення потреби в коштах для виплати додаткової доплати поліцейським за січень і лютий 2021 року керівництвом НПУ до головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві направлені вказівки від 23.02.2021 № 2194/09/29-2021, від 05.03.2021 №2832/09/29-2021, від 09.07.2021 №8578/01/29-2021 щодо надання до Департаменту фінансового забезпечення та фінансового обліку НПУ інформації про потребу в коштах для виплати вказаної доплати.

На виконання даних вказівок керівництвом Головного управління керівникам підрозділів ГУНП направлялись вказівки керівникам управлінь, відділів, відділень та служб за підписом заступника начальника ГУНП підполковника поліції ОСОБА_3 щодо підготовки відомостей на встановлення такої доплати, зокрема службові телеграми від 25.02.2021 № 265/05/29-2021 (підготовка відомостей за січень 2021 року), від 09.03.2021 № 337/05/29-2021 (підготовка відомостей за лютий 2021 року) та від 14.07.2021 №965/05/29-2021 (повторне опрацювання відомостей за лютий 2021 року та надання їх з розбивкою окремо за періоди з 01 по 17 і з 18 по 28 лютого).

Вказані телеграми відповідно до резолюції керівника Черкаського РУП ГУНП доручені до виконання начальнику СКЗ Черкаського РУП ГУНП майору поліції ОСОБА_5 , яка у свою чергу довела керівникам усіх підрозділів Черкаського РУП ГУНП інформацію, зазначену у даних телеграмах. Також майор поліції ОСОБА_5 повідомляла керівників про необхідність надання відомостей (за встановленою формою звітності) про особовий склад, який має право на отримання додаткової виплати відповідно до вимог Постанови №375.

Відповідно до пояснень майора поліції ОСОБА_5 , на виконання службових телеграм ГУНП в Черкаській області щодо додаткової доплати до грошового забезпечення поліцейським Черкаського РУП, згідно з Постановою №375, кожного місяця начальники підрозділів Черкаського РУП надають до сектору кадрового забезпечення для узагальнення таблиці визначеної форми, у яких зазначають дані особового складу, яким передбачається додаткова виплата. У подальшому ці таблиці сектором кадрового забезпечення лише узагальнюються, затверджуються начальником Черкаського РУП та передаються до УФЗБО ГУНП в Черкаській області.

Згідно відомостей Черкаського РУП ГУНП для додаткової оплати за січень 2021 року (додаток № 30 до наказу ГУНП від 28.07.2021 № 2115) та за січень-лютий 2021 року (додаток № 37 до наказу ГУНП від 28.07.2021 № 2116) встановлено, що окрім спеціалістів-криміналістів сектору криміналістичного забезпечення та начальника, до вказаних відомостей не включені інші працівники слідчого відділу.

Як вже зазначалося, доплата, передбачена Постановою №375 здійснюється не всім працівникам поліції, а лише тим, які здійснюють функції щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян, а також мають безпосередній контакт з населенням під час виконання своїх посадових обов`язків.

Як вірно вказав суд першої інстанції матеріали справи не містять доказів того, що всі інші працівники слідчого підрозділу Черкаського РУП ГУНП окрім спеціалістів-криміналістів сектору криміналістичного забезпечення та начальника у спірний період забезпечували функції правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням.

Фактично висновки відповідача гуртуються лише на припущенні цього факту, при тому, що у згаданих вище телеграмах заступника начальника ГУНП підполковника поліції ОСОБА_3 (у неналежному виконанні яких обвинувачено позивача) вимагалося обов`язкова наявність документального підтвердження таких фактів.

Зважаючи на це, колегія суддів визнає цілком сумнівними посилання відповідача на те, що позивачем подавалися неповні списки підлеглих згідно згаданих телеграм. У зв`язку із цим до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина третя статті 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім того, суд апеляційної інстанції також наголошує на тому, що відповідальність за формування персонального переліку працівників, яким встановлюється спірна доплата у відповідності до пункту 4 Постанови № 375 покладається на керівника відповідного органу державної влади, а не на керівників його структурних підрозділів.

Таким чином, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про не доведення відповідачем вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за вчинення якого його притягнуто до відповідальності та понижено у званні.

Оскільки доводи апеляційної скарги не містять заперечень мотивам суду першої інстанції в частині поводжень начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області та стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, то колегія суддів рішення у цій частині не перевіряє.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Є.В. Чаку