Справа № 465/10587/23
Суддя: Дзеньдзюра С. М.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

22.04.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.,

за участі секретаря судового засідання Балаболки В.В.,

представник позивача, адвоката Вишневського М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи - поліцейський 2 взводу 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Мохняк А.Р. про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Вишневський М.С. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи - поліцейський 2 взводу 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Мохняк А.Р. про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття ровадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що постановою серії ЕНА №1129101 від 20.12.2023 року на нього було накладено штраф у сумі 680 грн. у зв`язку з тим, що він, керуючи автомобілем марки «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Львові на просп. В.Чорновола, 64 здійснив зупинку (рух) на смузі для ТЗ позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п.17 ПДР ненадання переваги в русі маршрутним ТЗ.

Із зазначеною постановою позивач не згідний та вважає таку, незаконною та необґрунтованою, оскільки виїжав з бічної вулиці на прсп. В.Чорновола та мав намір їхати в сторону центру м. Львова. Проїзна частина дороги в напрямку центру міста має дві смуги, права з яких призначена для руху маршрутних транспортних засобів, а ліва смуга для всіх транспортних засобів, щоб виїхати на ліву смугу необхідно перетнути праву смугу, переривчаста лінія, що розділяє смуги руху, дозволяла це зробити. Після зупинки автомобіля працівником поліції однією із причин такої був рух по смузі призначеної для маршрутних автобусів, однак доказів на підтвердження надано не було. В оскаржуваній постанові не зазначено додатків та доказів вини у вчиненому правопорушенні. Не зазначено технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис. Крім того, позивач посилається на те, що йому не було роз`яснено його права. Вважає, що правопорушення він не вчиняв, а постанова є незаконною, відтак просить скасувати постанову серії ЕНА №1129101 від 20.12.2023 року та закрити провадження у справі.

Не погоджуючись з поданим позовом, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити повністю в задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого. Мотивує таке тим, що 20.12.2023 року о 09 год. 57 хв. у м.Львові на просп. В.Чорновола, 64, позивач, керуючи транспортним засобом «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку (рух) на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, яка відокремлена і позначена дорожнім знаком 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушив п.17.1 Правил дорожнього руху України. Після перегляду відео з порталу безпеки міста позивач не заперечив факту керування транспортним засобом, та що вказаний автомобіль зупинився (рухався) у смузі для руху маршрутних транспортних засобів. Вказує, що поліцейським були зачитані права позивачу та не здійснювалось перешкод у їх використанні. Твердження позивача щодо імперативності зазначення технічного засобу у постанові спростовується тим, що внесення цих відомостей не передбачено у бланку постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

17 квітня 2024 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій вказує, що у фабулі вчиненого адміністративного правопорушення є незрозумілим що є порушенням ПДР зупинка чи рух транспортного засобу по вказаній смузі. Не викладено фактичних обставин правопорушення, які працівник поліції вважає встановленими та правову кваліфікацію такого. Поліцейські зупинили транспортний засіб без жодних підстав. Відсутні докази порушення позивачем правил дорожнього руху, відеоматеріали на які посилається у відзиві представник відповідача, які відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» давали право здійснити зупинку транспортного засобу не містять такого підтвердження. Не викладено заперечень щодо не роз`яснення всіх його прав, передбачених ст. 286 КУпАП.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Вишневський М.С., в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі просив такий задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без їх участі.

Третя особа в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Правом на подачу до суду пояснень не скористався.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до матеріалів справи, постановою серії ЕНА №1129101 від 20.12.2023 року винесеною поліцейським 2 взводу 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Мохняк А.Р. за ч.2 ст.122 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

У постанові зазначено, що 20.12.2023 року о 09:57 год. у м. Львові на просп. В. Чорновола, 64, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку (рух) на смузі для ТЗ позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п.17 ПДР ненадання переваги в русі маршрутним ТЗ, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Предметом оскарження у даній справі є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 17.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

З наданого до відзиву відповідачем відеозапису вбачається, що на такому зафіксовано процес складання працівниками поліції протоколу за ч.3 ст. 122 КУпАП стосовно ОСОБА_1 та винесення постанови за ч. 3 ст. 122 КУпАП, проте факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 наданий суду відеозапис не містить.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтями 31, 40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII визначено, що поліція може застосовувати як превентивний захід застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису для забезпечення публічної безпеки і порядку з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Докази надані суду, які стали підставою для винесення постанови не фіксують, що позивач порушив п.17.1 ПДР України, а відтак не підтверджують факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення.

Відповідач, в свою чергу в судове засідання не з`явився, доказів щодо обставин справи не подав, таким чином покладений на нього обов`язок щодо доказування суду правомірності своїх дій, не виконав і не спростував доводи позивача.

За даних обставин, відповідачем при винесені постанови не дотримано вимог КУпАП та Інструкції, та не надано суду належних та допустимих доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували, що позивач порушив Правила дорожнього руху, та відповідно, в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами ч.3 ст.122 КУпАП України, що є його обов`язком відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України.

Враховуючи, що позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі серії ЕНА №1129101 від 20 грудняя 2023 року винесена поліцейським без додержання вимог законності, а відтак підлягає скасуванню.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що доводи позивача щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам закону, відсутність посилання у ній на докази, які були предметом дослідження свідчать про те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Оскільки в ході розгляду справи встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, як і не встановлено можливості отримання доказів протилежного, зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача закриттю.

Разом з тим як вбачається із Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року (справа №543/775/17), розмір судового збору за подання позовної заяви у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536,80 грн. Однак як вбачається із квитанції позивачем при зверненні до суду із позовною заявою, яка є предметом розгляду в даній справі, сплачено 1073,60 грн. судового збору, які зараховано на казначейський рахунок до спеціального фонду. У зв`язку з викладеними 536,80 грн. надмірно сплаченого судового збору підлягає поверненню позивачу як надмірно зарахований до бюджету судовий збір, відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 р. та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за №1650/24182 від 25.09.2013 р.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати по справі в розмірі 536,80 грн. необхідно стягнути на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на користь позивача.

Керуючись ст.2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1129101 від 20.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Повернути ОСОБА_1 , надмірно сплачений до бюджету судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, , адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Третя особа: Поліцейський 2 взводу 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Мохняк Андрій Ростиславович, , адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Cуддя Дзеньдзюра С.М.