Справа № 597/161/24
Суддя: Торська І. В.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2024 р. Справа № 597/161/24>

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Торської І.В.,

за участі секретаря судового засідання Лопушняк З.П.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Кульгавця С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Заліщики справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції у Тернопільській області, в якому просить скасувати постанову серії БАД №938506 від 20.01.2024 року та закрити провадження у справі. В обґрунтування позову зазначає, що 20 січня 2024 року інспектором СРПП ВП №4 (м.Заліщики) ЧРВП ГУНП в Тернопільській області Задорожним Р.М. відносно нього винесено постанову серії БАД №938506 від 20.01.2024 року. В основу якої покладено те, що він 20.01.2024 року о 12 год. 15 хв. керував автомобілем марки «Пежо» модель «500», д.р.н. НОМЕР_1 на автодорозі Борщів-Заліщики, з технічною несправністю, а саме: не працюючою лампою в режимі ближнього світла чим порушив п.31.4 ПДР України. Поліцейський визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст.121 КУпАП та наклав стягнення у виді 340 грн. штрафу. Однак, позивач зазначає, що керування автомобілем в світлу пору доби відповідальність за частиною 1 статті 121 КУпАП не передбачена і відповідно дана стаття не передбачає адміністративного правопорушення за таке порушення про яке зазначив поліцейський в оскаржуваній постанові. Крім того, в оскаржуваній постанові не зазначено, яка саме лампа мала несправності. Вважає, що постанова серії БАД №938506 від 20.01.2024 року не відповідає закону та підлягає скасуванню.

Від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на адресу суду 19.02.2024 року надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить суд в задоволенні позову відмовити в зв`язку з його безпідставністю.

У відзиві вказано, що відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та зазначає, що оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Зазначив, що зупинивши транспортний засіб, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Було роз`яснено права у відповідності до Закону. Крім того, на місці зупинки позивач не висловлював жодних заперечень стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності та не висловлював скарг на постанову.

Враховуючи викладене, представник ГУНП в Тернопільській області просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність та розгляд справи проводити у відсутності представника ГУНП в Тернопільській області.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав та мотивів наведених у позовній заяві та поясненнях наданих в судовому засіданні, просили скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, а справу закрити.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Постановою серії БАД №938506 від 20.01.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП за те, що останній о 12 годині 15 хвилин неподалік с.Кошилівці керував транспортним засобом марки «Пежо» модель «500», д.р.н. НОМЕР_1 з технічною несправністю, а саме: не працюючою лампою в режимі ближнього світла чим порушив п.31.4 ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) та Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ч.1 ст.121 КУпАП, передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п. 31.4. Правил дорожньогоруху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.3. Зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіюванні і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; г) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання.

В разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил (п.31.5 ПДР)).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст.278 КУпАП, суддя перевіряє правильність складання протоколу та інших матеріалів по адміністративній справі.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналіз вищевказаних норм вказує, що адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст.121 КУпАП, наступає у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів у темної пори доби та визначає покарання за умисні дії водія, за умови якщо останній знав про дану несправність, але умисно керував транспортним засобом з несправністю.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом зі несправностями зовнішніх світлових приладів у темну пору доби. Разом з тим слід зазначити, що згідно оскарженої постанови, позивачу інкриміновано адміністративне правопорушення яке зафіксовано о 12 годині 15 хвилин, що свідчить про керування транспортним засобом позивачем у світлу пору доби. Крім того, в матеріалах справи відсутні, у письмовому відзиві не обґрунтовано та відповідачем суду не надано відео-доказу, керування відповідачем транспортним засобом із несправностями які зазначені в оскаржуваній постанові.

Відповідач, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення за яке позивача притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, однак у даній справі суб`єкт владних повноважень не виконав даного обов`язку та не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Також, відповідно до ст.ст. 72, 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 90 КС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З аналізу вищенаведених норм закону вбачається, що процесуальний обов`язок доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Сама по собі постанова серії серії БАД №938506 від 20.01.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.121 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху України, оскільки зазначені у постанові обставини свого обґрунтування під час розгляду справи не знайшли.

За наведеного, а також ураховуючи заявлені вимоги та приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП не доведена, відтак, за відсутності достатніх доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, постанови про накладення адміністративного стягнення слід скасувати, справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 615,60 грн.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії серія БАД №938506 від 20.01.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 615 (шістсот п`ятнадцять) грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст.286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення суду складено 22.04.2024 року.

Суддя Ірина ТОРСЬКА