Справа № 240/15063/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Центрального міжрегіонального управління Державної податкової службипо роботі з великими платниками податків про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач-1, Офіс ВПП ДФС) щодо незарахування вислуги років у пільговому обчисленні за час проходження служби в податковій міліції у зоні гарантованого добровільного відселення за період з 09 січня 2003 року по 10 грудня 2010 року та зобов`язати зарахувати такий період.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно приписів постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 частини 2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року до зони гарантованого добровільного відселення віднесено місто Коростень, де проходив службу позивач. З огляду на зазначене уважає, що у відповідача відсутні підстави для відмови в зарахуванні до вислуги років у пільговому обчисленні періоду роботи у такій зоні.
Ухвалою суду від 28 червня 2023 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
Ухвалою суду від 20 липня 2023 року запропонувати ОСОБА_1 замінити Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби на належного відповідача Центральне Міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків та у зв`язку з заміною відповідача уточнити прохальну частину позову щодо позовних вимог до нього та зупинено провадження у справі до дати отримання судом інформації про прийняте ОСОБА_1 рішення щодо заміни відповідача.
15 листопада 2023 року від позивача до суду надійшла заяву, в якій указує, що зміни до наказу про звільнення може внести лише Голова Комісії з реорганізації Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби або Голова Комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України, тому заміна відповідача у справі на Центральне Міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків унеможливить зміну наказу про звільнення ОСОБА_1 .
Ураховуючи заявлені позовні вимоги у цій справі, а також те, що Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби перебуває в стані припинення, але не ліквідований, суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі Центральне Міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків по роботі з великими платниками податків, як другого відповідача.
Ухвалою суду від 16 листопада 2023 року поновлено провадження у справі, залучено до участі у справі як другого відповідача Центральне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (далі відповідач-2), надано строк для подання відзиву на позов.
На виконання вимог названої ухвали Центральне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків подало відзив на позовну заяву.
Суд установив, що ОСОБА_1 проходив службу в податковій міліції. Наказом «Про звільнення працівника податкової міліції ОСОБА_1 » від 18 листопада 2021 року №381-о, позивача звільнено з посади та податкової міліції у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 підпунктом «г» (через скорочення штатів).
Вислуга на 18 листопада 2021 року складає у календарному обчислені 19 років 10 місяців 19 днів, у пільговому обчисленні 20 років 07 місяців 23 дні.
Уважаючи, що розрахунок вислуги років проведений помилково, ОСОБА_1 звернувся до роботодавця з проханням зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні час проходження служби у податковій міліції у зоні гарантованого добровільного відселення один місяць за півтора місяці з 09 січня 2003 року по 10 грудня 2010 року.
Листом від 24 квітня 2023 року Офіс ВПП ДФС повідомив, що перелік підрозділів податкової міліції, дислокованих у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 частини 2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазначала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», період служби у яких підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця для призначення пенсії співробітникам податкової міліції Державною фіскальною службою України не затверджено. Також зазначив, що до компетенції Офісу ВПП ДФС не відноситься прийняття рішення щодо затвердження переліку підрозділів, які дислоковані у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 частини 2 статті 2 названого Закону. Враховуючи викладене, за відсутності підстав для зарахування до вислуги років на пільгових умовах періоду служби з 09 січня 2003 року по 10 грудня 2010 року в підрозділі податкової міліції Коростенської об`єднаної ДПІ Житомирської області та Коростенського відділу податкової міліції УПМ ДПА в Житомирській області, у задоволенні заяви відмовив.
Уважаючи такі дії відповідача-1 протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
За результатами вивчення поданих сторонами документів суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи у судовому засіданні, про що 18 квітня 2024 року постановив відповідну ухвалу.
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Зауважив, що з метою відновлення права на правильний обрахунок періоду служби та вислуги років, звернувся до відповідача-1 із відповідною заявою. Однак, за результатами розгляду такої заяви суб`єкт владних повноважень протиправно відмовив у її задоволенні та не вніс відповідних змін до наказу про звільнення.
Представники відповідачі у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача-2 подав клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на велику завантаженість. За результатами розгляду такого клопотання ухвалою суду, яка внесена до журналу судового засідання, в його задоволенні відмовлено.
Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
На підставі положень частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на надходження клопотання позивача 23 квітня 2024 року суд постановив ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження, яка внесена до журналу судового засідання.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» від 30 жовтня 1998 року №1716 особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.
Згідно пункту 2 названої постанови на осіб начальницького складу податкової міліції
та курсантів Академії державної податкової служби поширено чинність постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі Постанова №393) та постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань».
Відповідно до підпункту «в» пункту 3 зазначеної постанови до вислуги років для визначення розміру пенсії особам начальницького складу податкової міліції зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 частини 2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони.
Як установлено судом з копії послужного списку, позивач у період з 09 січня 2003 року по 10 грудня 2010 року працював у відділах податкової міліції, що розташована у місті Коростені.
Згідно з Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року № 106 (пункт 3: зона гарантованого добровільного відселення, Коростенський район, Житомирська область), місто Коростень Коростенського району Житомирської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, яка, у свою чергу, відповідно до статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» є однією з категорій зон радіоактивно забруднених територій.
Отже, відповідний період служби позивача підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці.
Посилання відповідача-1 на відсутність підстав для зарахування позивачу зазначеного періоду служби вислуги років на пільгових умовах з огляду на відсутність затвердженого переліку підрозділів податкової міліції, дислокованих у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, період служби в яких підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах, суд до уваги не приймає, оскільки абзацом 15 підпункту «в» пункту 3 Постанови № 393 чітко передбачено зарахування до вислуги років на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця) періоду служби у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 частини 2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не затвердження відповідного переліку підрозділів податкової міліції, дислокованих у таких зонах, не може бути правовою підставою для позбавлення позивача права на обчислення вислуги років на пільгових умовах.
Аналогічний висновок наведений у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2023 року у справі №140/5561/22 та Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі №560/2668/20.
Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що оскаржувана позивачем бездіяльність Офісу ВПП ДФС щодо незарахування вислуги років у пільговому обчисленні за час проходження служби в податковій міліції у зоні гарантованого добровільного відселення за період з 09 січня 2003 року по 10 грудня 2010 року є протиправною.
Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання зарахувати відповідний період у пільговому обчисленні до вислуги років, суд зазначає таке.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Аналіз зазначених норм у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Під час розгляду цієї справи відповідачі не довели правомірність оскаржуваної позивачем бездіяльності.
Таким чином, надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Як установлено судом про вислугу позивача у календарному та пільговому обчисленні зазначено у наказі про звільнення його зі служби.
Будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог Офіс ВПП ДФС суду не подав.
Згідно приписів частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Ураховуючи те, що єдина підстава, зазначена відповідачем-1 на обґрунтування рішення про відмову позивачу в зарахуванні до вислуги періоду роботи на території радіоактивного забруднення на пільгових умовах, спростована за результатами розгляду справи, суд, керуючись положеннями частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, які надають суду право вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, приходить до висновку, що наявні підстави для зобов`язання відповідача-1 внести зміни до наказу «Про звільнення працівника податкової міліції ОСОБА_1 » від 18 листопада 2021 року №381-о в частині зазначення вислуги років у пільговому обчисленні, зарахувавши позивачу до вислуги років на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяці) час проходження служби в податковій міліції у зоні гарантованого добровільного відселення з 09 січня 2003 року по 10 грудня 2010 року.
Такий висновок суду узгоджується з позицією Восьмого апеляційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 16 березня 2023 року у справі №140/5561/22.
На підставі положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1.
Керуючись положеннями статей 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 257, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо незарахування ОСОБА_1 вислуги років у пільговому обчисленні за час проходження служби в податковій міліції у зоні гарантованого добровільного відселення за період з 09 січня 2003 року по 10 грудня 2010 року.
Зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести зміни до наказу «Про звільнення працівника податкової міліції ОСОБА_1 » від 18 листопада 2021 року №381-о в частині зазначення вислуги років у пільговому обчисленні, зарахувавши ОСОБА_1 до вислуги років на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяці) час проходження служби в податковій міліції у зоні гарантованого добровільного відселення з 09 січня 2003 року по 10 грудня 2010 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис