Справа № 360/191/24
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/191/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2024 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо оподаткування військовим збором грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 11.04.2023 по 12.04.2023, з 21.04.2023 по 26.07.2023, з 07.09.2023 по 18.10.2023 та з 03.11.2023 по 18.11.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму утриманого військового збору за періоди з 11.04.2023 по 12.04.2023, з 21.04.2023 по 26.07.2023, з 07.09.2023 по 18.10.2023 та з 03.11.2023 по 18.11.2023.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 з 31.03.2022 по 18.11.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та у подальшому в військовій частині НОМЕР_1 , як військовослужбовець військової служби по мобілізації.

18.11.2023 позивача було звільнено з військової служби та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.11.2023 № 333 виключено зі списків військової частини з визначенням розрахунків по звільненню.

З картки особового рахунку щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за 2023 рік позивачу стало відомо про оподаткування військовим збором належного йому грошового забезпечення на період безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Вказаним військовою частиною проігноровано існування Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану» від 19.06.2022 № 2308-IX, компенсацію стягнутого військового збору не виплачено.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 23.02.2024 відкрито провадження в справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

29.02.2024 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке. На думку відповідача, додаткова винагорода була запроваджена лише на період дії воєнного стану в Україні та не має характеру постійного або одноразового, вона - тимчасова.

Якщо уточнити фразу позивача щодо утриманого військового збору з його грошового забезпечення, вона буде виглядати так: квітень 216,60 грн, травень 324,90 грн, червень 289,90 грн, липень 323,10 грн, серпень 315,74 грн., вересень 315,74 грн, жовтень, листопад разом 1450,30 грн. Вищезазначене стосується лише грошового забезпечення позивача без врахування додаткової винагороди, оскільки остання не входить до складу грошового забезпечення.

Відповідач вважає, що всі вищезазначені відрахування військового збору із грошового забезпечення ОСОБА_1 не є протиправними, і, як наслідок, мають законний характер.

Як вбачається із адміністративного позову та додатків, які в ньому наявні, заявлені періоди проходження служби ОСОБА_1 не підпадають під критерії, передбачені абзацом першим пункту 1 та абзацом другим пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168, як наслідок, застосування пільги з оподаткування військовим збором в даному випадку не було можливим.

Військовою частиною НОМЕР_1 було правомірно оподатковано військовим збором грошове забезпечення ОСОБА_1 за спірні періоди, а саме: з 11.04.2023 по 12.04.2023, з 21.04.2023 по 26.07.2023, з 07.09.2023 по 18.10.2023 та з 03.11.2023 по 18.11.2023.

З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.

01.03.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовців, яку держава взяла на себе обов`язок виплачувати їм на період дії воєнного стану в Україні, та відповідно до прямої норми Податкового кодексу України в період дії правового режиму воєнного стану на період безпосередньої участі позивача в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації не підлягає оподаткуванню військовим збором, як власне і решта грошового забезпечення позивача у даний період. Тому позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.03.2024 позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 06.03.2024 відмовлено військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 08.03.2024 клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено, визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, продовжено розгляд адміністративної справи № 360/191/24.

Ухвалою суду від 24.04.2024 відмовлено військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» призваний на військову службу по мобілізації, службу проходив у військовій частині НОМЕР_2 згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 31.03.2022 № 61.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 10.04.2023 № 103 солдата ОСОБА_1 , радіотелеграфіста приймального радіовузла взводу управління та зв`язку, призначеного наказом командувача оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (по особовому складу) від 31 березня 2023 року № 107-РС на посаду стрільця -помічника гранатометника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_4 окремої механізованої бригади, ВОС - 100915А, вважати таким, що 10 квітня 2023 року справи та посаду здав і вибув до нового місця служби, в АДРЕСА_2 , військової частини НОМЕР_1 . З 10 квітня 2023 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2023 № 104 солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 31 березня 2023 року № 107-РС на посаду стрільця - помічника гранатометника 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 15 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону, який прибув з військової частини НОМЕР_2 , з 11 квітня 2023 року зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення, на котлове забезпечення військової частини з 12 квітня 2023 року і вважати таким, що з 11 квітня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2880 гривень на місяць, ШПК "солдат".

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.11.2023 № 333 ОСОБА_1 , сержанта резерву 4 запасної роти, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 18 листопада 2023 року № 220-РС, з військової служби в запас, відповідно до підпункт «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи), пункту два частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", вважати таким, що 18 листопада 2023 року справи та посаду здав і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 18 листопада 2023 року виключено зі списків особового складу військової частини, з 19 листопада 2023 року з усіх видів забезпечення військової частини.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 06.12.2023 №5025 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України позивач в періоди з 11.04.2023 по 12.04.2023, з 21.04.2023 по 26.07.2023, з 07.09.2023 по 18.10.2023 та з 03.11.2023 по 18.11.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Підстава: бойовий наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2022 № 1/15т; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2022 №3052; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 19.04.2023 № 5650; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 06.09.2023 № 7562.

Згідно з карткою особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 № НОМЕР_6 за період з січня 2023 року по грудень 2023 року утриманий військовий збір з грошового забезпечення складав: травень 396,58 грн, червень 774,87 грн, липень 739,87 грн, серпень 700,49 грн, вересень 315,74 грн, жовтень 615,74 грн, листопад 1951,58 грн.

Вважаючи порушеним право на отримання компенсації сум утриманого військового збору позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону України від 20 листопада 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з пунктами другим-третім статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший, другий пункту 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктами 2 та 4 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Наступними Указами Президента України, від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX; від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX; від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ; від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX; від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX; від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX; від 01.05.2023 № 254/23, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-IX, від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ, від 05.02.2024 № 50/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3565-ІХ воєнний стан продовжений.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (далі - ПК України) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 ПК України (в даному випадку позивач: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.)

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу (в даному випадку - місячне грошове забезпечення).

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу (в даному випадку це відповідач).

Отже, з військовослужбовців, в тому числі і з позивача щомісячно проводяться утримання військового збору.

Законом України від 19.06.2022 № 2308-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану» (далі Закон № 2308-ІХ), який набрав чинності 09.07.2022, внесено наступні зміни: Підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., №№ 13-17, ст. 112) після абзацу другого доповнити новим абзацом такого змісту: «У період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації».

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, з 09.07.2022 особи, які приймали безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації звільняються від сплати військового збору.

Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначено ПКМ України від 30 грудня 2015 р. № 1161 «Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором».

Відповідно до вказаної Постанови: «Установити, що підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди, передбаченої абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану" (Офіційний вісник України, 2022р., № 25, ст. 1253, № 58, ст. 3463, № 82, ст. 5035; 2023 р., № 13, ст. 778), особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.».

Суд вказує, що Постановою КМ України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в редакції, яка застосовувалася до 1 червня 2023 року, визначено: «Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заход

Постанову доповнено пунктом 1-1 згідно з Постановою КМ № 836 від 09.08.2023 - у частині виплати додаткової винагороди застосовується з 1 червня 2023 року, абзацом третім якого визначено: «Установити, що на період воєнного стану військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.».

Судом установлено, що відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану» від 01.05.2023 № 1587, від 01.06.2023 № 2025, від 01.07.2023 № 2412, від 01.08.2023 № 2834, від 01.10.2023 № 3370, від 01.11.2023 № 4132 позивачу у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» наказано виплатити додаткову винагороду на період дії воєнного стану у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 11.04.2023 по 12.04.2023, з 21.04.2023 по 26.07.2023, з 07.09.2023 по 18.10.2023.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.11.2023 № 333 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 наказано виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду на період дії воєнного стану у розмірі 30000,00 грн пропорційно дням участі з 03 по 18 листопада 2023 року.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 06.12.2023 № 5025 позивач з 11.04.2023 по 12.04.2023, з 21.04.2023 по 26.07.2023, з 07.09.2023 по 18.10.2023 та з 03.11.2023 по 18.11.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Також відповідно до картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 № НОМЕР_6 позивачу було виплачено додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн у відповідності до п. 1 ПКМ України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а саме: в травні 2023 року 12000,00 грн, в червні 2023 року 30000,00 грн, в липні 2023 року 30000,00 грн, в серпні 2023 року 25161,29 грн, в вересні 2023 року 0,00 грн, в жовтні 2023 року 24000,00 грн, в листопаді 2023 року 33419,35 грн,

Отже, з урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно було оподатковано військовим збором грошове забезпечення позивача з 11.04.2023 по 12.04.2023, з 21.04.2023 по 26.07.2023, з 07.09.2023 по 18.10.2023 та з 03.11.2023 по 18.11.2023.

Водночас суд відхиляє доводи відповідача про те, що додаткова винагорода носить тимчасовий характер та не може входити до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Так, у частині другій статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений у Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок № 260).

За змістом пункту 2 Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги).

У пункті 8 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Таким чином, аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави для висновку, що встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.

Зазначена правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 25.01.2024 у справі № 560/1216/23 та постанові від 21.12.2023 у справі № 200/193/23.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд для ефективного захисту порушених прав позивача вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо оподаткування військовим збором грошового забезпечення ОСОБА_1 з 11.04.2023 по 12.04.2023, з 21.04.2023 по 26.07.2023, з 07.09.2023 по 18.10.2023 та з 03.11.2023 по 18.11.2023.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму утриманого військового збору за періоди з 11.04.2023 по 12.04.2023, з 21.04.2023 по 26.07.2023, з 07.09.2023 по 18.10.2023 та з 03.11.2023 по 18.11.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун