Справа № 400/10404/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 р. № 400/10404/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Військової частин АДРЕСА_2 ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Миколаївського окружного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі-відповідач), в якій просить:

« 1.Прийняти до розгляду адміністративну позовну заяву.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022 у розмірі до 100000,00 грн. щомісячно за квітень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року та липень 2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарськоекспертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 у розмірі до 100000,00 грн. щомісячно за квітень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року та липень 2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної. медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (з урахуванням виплачених сум).

4. Справу прошу розглядати в порядку спрощеного провадження».

На обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за квітень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року та липень 2023 року, коли позивач перебував на лікуванні чи у відпустці для лікування, йому не виплачувалася додаткова винагорода, збільшена до 100 000 грн.

Ухвалою від 22.08.2023 суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд установив строки подання доказів та заяв по суті справи, серед іншого, відповідачу - відзиву на позовну заяву за кожним з доводів позовної заяви та доказів на його підтвердження з доказами його направлення позивачу.

Суд направив відповідачу позовну заяву з додатками на електронну пошту, зазначену в позовній заяві. Електронне відправлення повернулося без вручення. Повідомити відповідача про розгляд справи за зазначеною в позові юридичною адресою відповідача - місто Сєвєродонецьк Луганської області - не видавалося за можливе у зв`язку з тимчасовою окупацією міста Сєвєродонецьк російською федерацією. Фактичної адреси відповідача позивач не повідомив.

У зв`язку з цим суд звернувся з листом від 13.12.2023 до Міністерства оборони України для вручення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками.

Листом від 29.12.2023 суд повідомлено про направлення зазначених вище документів відповідачу.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує і просить відмовити в позові, зазначаючи, що позивач, відповідно до пункту 14 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», не звертався з питання перерахунку коштів до свого безпосереднього начальника, відповідних рапортів не писав і документи, які надають право на виплату додаткової винагороди, не надавав.

Для набуття права на виплату додаткової винагороди, вказує відповідач, військовослужбовець має додати до рапорту на виплату такі документи: медичні документи (що підтверджують період лікування); висновок ВЛК (підтвердження тяжкого поранення); довідку про обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), передбачену Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України 14.08.2008 № 402 (для підтвердження причинно-наслідкових зв`язків, а саме: зв`язку із захистом Батьківщини). За відсутності зазначених документів відповідач не мав законних підстав для виплати додаткової винагороди позивачу.

У відзиві відповідач просить поновити строк для подання відзиву, посилаючись на виконання завдань на лінії бойового зіткнення з супротивником, що ускладнює подання відзиву в установлені строки.

Суд не має підстав вважати пропущеним строк для подання відзиву. У суду відсутні відомості про точну дату вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Виходячи з дати вищезгаданого листа, дата вручення у будь-якому разі не може бути ранішою за 29.12.2023. Відзив направлений до суду 10.01.2024, тобто в межах 15-денного строку, якщо обчислювати його з 29.12.2023.

До відзиву додані докази його направлення позивачу.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

У зв`язку з тим, що від учасників справи не надходило заяв про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 01.04.2022 до 07.07.2023, що підтверджується витягами з наказів командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.04.2022 № 93, від 07.07.2023 № 188.

Виконуючи бойове завдання, 09.02.2023 позивач отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою відповідача від 02.04.2023 № 2986.

Отримана позивачем травма класифікується як тяжка відповідно до Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 № 370, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 08.03.2023 № 31.

З 10.02.2023 до 11.02.2023, з 12.02.2023 до 25.02.2023, з 21.03.2023 до 05.04.2023, з 13.05.2023 до 25.05.2023, 26.05.2023 до 26.06.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманою травмою.

Зазначені обставини підтверджується наявними у справі медичними документами (виписками, виписними епікризами, перевідними епікризами). У справі відсутні докази надходження цих документів відповідачу в будь-який спосіб (від позивача або безпосередньо з лікувальних установ).

Позивач перебував у відпустках для лікування у зв`язку з хворобою з 15.03.2023 до 06.04.2023, з 11.04.2023 до 09.05.2023, що підтверджується витягами з наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2023 № 74, від 07.04.2023 № 97, від 11.04.2023 № 101, від 10.05.2023 № 130.

У справі відсутні докази перебування позивача у відпустці у зв`язку із хворобою в червні 2023 року.

У справі відсутні докази перебування позивача на стаціонарному лікуванні або у відпустці у зв`язку із хворобою в липні 2023 року. Суд зауважує, що позивач не навів у позовній заяві жодної фактичної обставини (щодо перебування на стаціонарному лікуванні або у відпустці у зв`язку з хворобою) у липні 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 29.06.2023 № 180, з 29.06.2023 позивач вважався таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з лікувального закладу.

У витязі з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2023 № 188 зазначено: «Відповідно до ПКМУ № 168 від 28.02.2022 року премію за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, НЕ ВИПЛАЧУВАТИ (не перебував у районах забезпечення вищезазначених заходів у липні 2023 року)».

Позивачу не виплачувалася додаткова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за квітень, травень, червень, липень 2023 року, що сторонами визнається і підтверджується довідкою відповідача від 03.01.2024 № 1/12. Підставою невиплати додаткової винагороди у довідці зазначена відсутність позивача у відповідних наказах командира Військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

У пункті 1 постанови від 28.02.2022 № 168 „Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова № 168) в редакції, чинній у спірний період, Кабінет Міністрів України установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Сторони визнають і наявними в справі доказами підтверджується перебування позивача на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, у період з 10.02.2023 до 11.02.2023, з 12.02.2023 до 25.02.2023, з 21.03.2023 до 05.04.2023, з 13.05.2023 до 25.05.2023, з 26.05.2023 до 26.06.2023.

За приписами пунктів 11, 12 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260), у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

У справі міститься копія відповідної довідки Військової частини НОМЕР_1 від 02.04.2023 № 2986, тобто відповідач мав у своєму розпорядженні документ, який є підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди.

Порядок № 260 не обумовлює виплату додаткової винагороди за Постановою № 168 наявністю рапорту військовослужбовця про перебування його на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування.

За пунктами 22, 24 Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 15.09.2022 № 280 (далі Інструкція № 280 в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), військовослужбовці, евакуйовані внаслідок поранень, через хворобу до закладів охорони здоров`я (у тому числі цивільних медичних закладів) та які знаходяться на лікуванні за межами військової частини (у військових закладах охорони здоров`я гарнізону, регіону), за поданням командирів військових частин звільняються з посад та зараховуються у розпорядження посадових осіб, які мають право призначати на ці посади (додаток 60).

Облік військовослужбовців, які знаходяться на лікуванні за межами військової частини у військових та цивільних закладах охорони здоров`я, ведеться у службі персоналу штабу військової частини (з`єднання, органу військового управління, військового навчального закладу) - шляхом запису до книг алфавітного і штатно-посадового обліку відомостей про поранення (хворобу), найменування закладу охорони здоров`я, до якого військовослужбовця направлено (евакуйовано).

У витягах з наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2023 № 74, від 07.04.2023 № 97, від 11.04.2023 № 101, від 10.05.2023 № 130, від 13.05.2023 № 133, від 29.06.2023 № 180 зазначається, що позивач перебуває в розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з пунктом 25 Інструкції № 280, про прибуття на лікування всіх військовослужбовців, які поступили безпосередньо до військових закладів охорони здоров`я (у тому числі цивільних), і яких було підібрано на полі бою і на морі, та тих, які прибули особисто без медичної картки з районів бойових дій, керівники військових закладів охорони здоров`я не пізніше наступного дня після їх прибуття зобов`язані повідомити командирів військових частин (керівників медичних підрозділів військових частин) та службу персоналу Командування Медичних сил Збройних Сил України, яка, в свою чергу, доводить отриману інформацію до Кадрового центру Збройних Сил, кадрових центрів видів Збройних Сил та служб персоналу окремих родів військ (сил) Збройних Сил.

У разі відсутності відомостей про військову частину або якщо неможливо встановити особу військовослужбовця, керівники військових закладів охорони здоров`я інформують керівника районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки або доповідають представнику Військової служби правопорядку, у зоні діяльності яких знаходиться військовий заклад охорони здоров`я.

У справі відсутні докази наявності в розпорядженні відповідача станом на дату звернення позивача до суду всіх копій медичних документів, які підтверджують періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні.

Незважаючи на цю обставину, право позивача на отримання додаткової винагороди має бути захищене судом. Зокрема, такі періоди підтверджені медичними документами, які також вручені позивачу серед додатків до позовної заяви.

Отже, відповідача належить зобов`язати нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду відповідно до Постанови № 168 за квітень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого. Суд урахував, що позовних вимог за лютий і березень 2023 року позивач не заявляв; позовна заява не містить посилань на невиплату позивачу додаткової винагороди за лютий і березень 2023 року.

Матеріалами справи підтверджене перебування позивача у відпустках для лікування у зв`язку з хворобою з 15.03.2023 до 06.04.2023, з 11.04.2023 до 09.05.2023 після тяжкого поранення.

Як зазначено вище, отримана позивачем травма класифікується як тяжка відповідно до Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 № 370, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 08.03.2023 № 31.

Довідка військово-лікарської комісії від 08.03.2023 № 31 була в розпорядженні відповідача, оскільки вона зазначена підставою для надання позивачу (наказом від 15.03.2023 № 74) відпустки для лікування у зв`язку з хворобою.

Відповідно до пункту 13 розділу XXXIV «Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260, військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Оскільки додаткова винагорода за періоди перебування позивача у відпустках для лікування за відповідні періоди в квітні травні 2023 року йому не виплачена, відповідач, який мав у розпорядженні довідку ВЛК від 08.03.2023 № 31 про тяжкість поранення, допустив протиправну бездіяльність і має обов`язок нарахувати і виплатити таку додаткову винагороду.

У справі відсутні відомості щодо перебування позивача у відпустці для лікування у червні 2023 року, тому в цій частині позовних вимог належить відмовити.

Як зазначено вище, суд ураховує, що позовних вимог за березень 2023 року позивач не заявляв і позовна заява не містить посилань на невиплату позивачу додаткової винагороди за березень 2023 року.

Щодо липня 2023 року суд виходить з такого: в позовній заяві не зазначено жодних обставин та не подано жодних доказів про перебування позивача в липні 2023 року на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування.

За такого в задоволенні позовних вимог за липень 2023 року належить відмовити.

Отже, позовну заяву належить задовольнити частково.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код - НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 у розмірі до 100 000 грн щомісячно за квітень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

3. Відмовити в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 у розмірі до 100 000 грн щомісячно за квітень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

4. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 у розмірі до 100 000 грн щомісячно за квітень 2023 року, травень 2023 року пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

5. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 у розмірі до 100 000 грн щомісячно за квітень 2023 року, травень 2023 року пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

6. Відмовити в задоволенні позовних вимог щодо нарахування і виплати додаткової винагороди пропорційно дням перебування у відпустці для лікування за червень 2023 року.

7. Відмовити в задоволенні позовних вимог за липень 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Датою складення повного судового рішення є дата його ухвалення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна