Справа № 127/9846/24
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/9846/24
Провадження № 2-а/127/68/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Гевко В.І.

за участю

позивача: ОСОБА_1

представника відповідачів: Ковальчука Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №127/9846/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову серії ЕНА №1670534 від 16.03.2024 у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.03.2024 інспектором роти №4 батальйону патрульної поліції у м. Вінниці УПП у Вінницькій області ДПП НП Лозіцьким Андрієм Валерійовичем винесено стосовно позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, в якій зазначено що позивачем порушено п. 15.9 ПДР.

Вищевказану постанову позивач вважає безпідставною, винесеною з грубим порушенням прав та такою, що підлягає скасуванню.

Як зазначається позивачем, транспортний засіб яким вона керувала не здійснював зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території. Навпаки, відповідач зазначав позивачу про зовсім друге правопорушення, знаку 3.34 ПДР. Позивач пропонувала заміряти відстань інспектору, але отримала категоричну відмову.

Разом з тим, постанову винесено на місці вчинення правопорушення (просто на дорозі), та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено, за таких умов позивач не мала часу, та відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема подавати покази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2024 відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №1670534 від 16.03.2024 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. за адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що, на думку представника відповідача, вимоги позивача є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню. Так, під час патрулювання 16.03.2024 о 11 год. по вул. Пирогова, 47 в м. Вінниця, поліцейським роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Лозіцьким Андрієм Валерійовичем було виявлено автомобіль AUDI Q7 днз НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 здійснила зупинку ТЗ ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушила п. 15.9 «и» ПДР України.

Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33 та 284 КУпАП поліцейським було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №1670534 за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладені обставини, дану постанову представник відповідача вважає законною та вважає що підстави для задоволення позову відсутні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Ковальчук Д.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на правомірність дій поліцейського при винесені оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16.03.2024 інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядовим поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі серії ЕНА №1670534, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що вона 16.03.2024 о 11 год. 05 хв. в м. Вінниця, вул. Пирогова, 47, здійснила зупинку транспортного засобу «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_1 ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, чим порушила п. 15.9.и ПДР Порушення зупинок, ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктом 15.9 и) Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до частини третьої статті 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, за диспозицією частини першої статті 122 КУпАП відповідальність наступає за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що ОСОБА_1 16.03.2024 о 11 год. 05 хв. в м. Вінниця, вул. Пирогова, 47, здійснила зупинку транспортного засобу «AUDI Q7» д.н.з. НОМЕР_1 ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, чим порушила п. 15.9.и ПДР - Порушення зупинок, ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

В свою чергу позивач заперечує такі обставини, зазначаючи що не вчиняла адміністративного правопорушення, та відповідно пояснила, що зупинку автомобіля вона здійснила на відстані більшій ніж 10 м від виїзду з прилеглої території.

Однак, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що будь яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, матеріали справи не містять.

Зокрема, з наданих представником відповідача відеозаписів під назвою «16-03-2024_Бондаренко (472968)» та «16-03-2024_Бондаренко (472244)» із службових нагрудних бодікамер працівників поліції, вбачається що, позивач неодноразово просила працівників поліції здійснити замір відстані з метою встановлення відстані на якій вона здійснила зупинку автомобілем, однак вказані прохання були проігноровані, та поліцейські зазначили про те, що автомобіль зупинено менше ніж за 10 метрів.

При цьому, представником відповідача не надано суду доказів на підтвердження того, що працівниками поліції здійснювався замір відстані, а тому відповідно матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, на якій конкретно відстані від виїзду з прилеглої території здійснила зупинку автомобілем ОСОБА_1 .

Разом з тим, зі вказаних відеозаписів візуально вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 розташований на відстані, яке значно перевищує 10 мертів від виїзду з прилеглої території.

Таким чином, будь яких доказів на підтвердження обставин, які слугували підставою для винесення поліцейським постанови про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн., матеріали справи не містять.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 7 КУпАП закріплено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Положеннями статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене винесена відносно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн. за частиною третьою статті 122 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача підлягають стягненню, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 122, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 143, 242-244, 246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕНА №1670534 від 16 березня 2024 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядовим поліції Лозіцьким Андрієм Валерійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя: