Справа № 398/743/24
Суддя: Подоляк Я. М.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/743/24
Провадження №: 2-а/398/33/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"16" квітня 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Подоляк Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Буличової Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні у залі суду в м. Олександрія адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Пороло Микола Миколайович, до Управління патрульної поліції в Миколаївській області та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Пороло М.М., який діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою, відповідно до якої просить скасувати постанову від 07.02.2024 року серія БАД №044074, про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 20 400 грн, та закрити провадження у справі.

Позовна заява обґрунтована тим, що 07.02.2024 року близько 03 години позивач їхав за кермом службового автомобіля КІА SORENTO, днз. РР7548Р, в м. Миколаїв та був зупинений працівника патрульної поліції нібито у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху. На вимогу позивача надати докази порушення ним правил дорожнього руху працівником поліції було відмовлено без пояснення на те причин. Позивач пояснював працівнику поліції, що він правил дорожнього руху не порушував, однак останній без надання позивачу доказів порушення ним правил дорожнього руху, склав стосовно останнього постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 КУПАП. Крім того, позивач вважає, що під час складання оскаржуваної постанови було порушено вимоги ст.276 КУпАП, оскільки він не приймав участь у розгляді справи, що у сукупності з відсутністю належних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення виключає його винуватість, а тому вказана постанова має бути скасована як така, що винесена в результаті незаконних дій працівників поліції.

Ухвалою від 08.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін

15.03.2024 року від відповідача Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надійшло клопотання про заміну відповідача, яке обґрунтоване тим, що Головне управління Національної поліції в Миколаївській області є неналежним відповідачем у вказаній справі, оскільки оскаржувану постанову складено працівником управління патрульної поліції в Миколаївській області, який, відповідно, не є працівником Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та не підпорядковується йому. Клопотання просить розглянути без участі представника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Ухвалою суду від 18.03.2024 року клопотання Головного управління Національної поліції в Миколаївській області задоволено, замінено неналежного відповідача - Головне управління Національної поліції в Миколаївській області на належного - Управління патрульної поліції в Миколаївській області.

26.03.2024 року від Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого під час несення служби 07.02.2024 року на блокпосту «КУПОЛ» Н-24 Миколаїв-Благовіщенськ 126 км, у комендантську годину, заступником командира взводу №1 роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 , був зупинений транспортний засіб КІА SORENTO, днз РР7548Р. Під час перевірки документів на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» було виявлено, що водій, яким виявився ОСОБА_1 , не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії. Під час спілкування позивач надав завідомо неправдиву інформацію про те, що посвідчення водія він не взяв з собою, але при перевірці через інформацій портал Національної поліції виявилося, що водійське посвідчення було вилучено судом у зв`язку з вчиненням ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а отже ОСОБА_1 не мав права керування транспортним засобом. ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи за ч. 4 ст. 126 КУпАП буде проводитися на місці зупинки транспортного засобу та роз`яснено права особи, згідно ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Після чого інспектор виніс оскаржувану постанову, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним на накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн відповідно до санкцій ч.4 ст.126 КУпАП. ОСОБА_1 було ознайомлено з оскаржуваною постановою та вручено йому копію останньої. Факт скоєння позивачем правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП підтверджується записами з нагрудного відеореєстратора 471629: починаючи з 00 хв. 12 сек запису зафіксовано факт керування позивачем транспортним засобом КІА SORENTO, днз РР7548Р; о 01 хв 09 сек запису зафіксовано як позивач надав інспектору неправдиву інформацію про те, що посвідчення водія він забув взяти з собою; о 01 год 45 хв відеозапису зафіксовано факт ознайомлення позивача з його правами згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; о 01 год. 47 хв зафіксовано факт ознайомлення позивача зі змістом постанови серії БАД №044074 та вручення її копії під особистий підпис. Крім того, позивач у своїй позовній заяві вказує на порушення ст.276 КУпАП, що не відповідає дійсності, оскільки спростовується наявними на відеозаписі доказами, а саме, на відеозаписі чітко зафіксовано розгляд справи на місці вчинення правопорушення та присутність позивач при розгляді справи. Також, просить звернути увагу, що позивач був обізнаний про позбавлення його права керування транспортними засобами на підставі рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/671/23 від 18.05.2023 року, оскільки ним на це рішення було подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду. При цьому, рішенням Дніпровського апеляційного суду від 21.06.2023 року по справі № 175/671/23 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення першої інстанції без змін. Отже, інспектором патрульної поліції було враховано всі обставини, необхідні для розгляду справи, та абсолютно правомірно винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення. Таким чином, постанова серії БАД №044074 від 07.02.2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення винесена поліцейським є обґрунтованою та законною, тому просить відмовити у задоволення позовних вимог ОСОБА_1

29.03.2024 року на адресу суду від Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшло клопотання про його залучення до участі в справі в якості співвідповідача, яке обґрунтоване тим, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення інспектори відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади. Отже, управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції не може виступати самостійним відповідачем у даній справі, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, тобто належним відповідачем може бути лише орган Національної поліції, від імені якого діяв співробітник поліції, і який є юридичною особою.

Ухвалою суду від 01.04.2024 клопотання Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задоволено та залучено його до участі у справі в якості співвідповідача, розгляд справи призначено на 13:30 год. 16 квітня 2024 року.

Судом під час відкриття провадження у справі було постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

15.04.2024 року від позивача та його представника надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що позивач бажає особисто прийняти участь у розгляді справи, проте наразі перебуває в зоні бойових дій в Донецькій області.

Згідно з ч. 5-6 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо, зокрема, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, суд не вбачає обґрунтованих підстав для відкладення справи для розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у зв`язку із чим подане клопотання позивача про відкладення справи для особистої участі позивача у розгляді справи, який наразі знаходиться в зоні бойових дій не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 07.02.2024 року заступником командира взводу №1 роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Трет`яком Дмитром Андрійовичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 044074.

Відповідно до вказаної постанови, 07.02.2024 на а/д Н-24 Миколаїв-Благовіщенськ, 126 км, о 03год 10хв ОСОБА_1 керував автомобілем КІА SORENTO, днз РР7548Р, будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 2.1 а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Приписами підпункту «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності в порядку ч. 4 ст. 126 КУпАП.

За змістом норм ч. 1, ч. 2 ст. 7, ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності. Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів (ст. 280 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, поліцейський, який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці, де було вчинено таке адміністративне правопорушення, та на місці де він несе службу саме в той час.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 07.02.2024 року о 03год 10хв ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за керування транспортним засобом під час дії на всій території України комендантської години.

Згідно п.5 ч1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування.

Порядок здійснення заходів під час запровадження комендантської години в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573.

Згідно з пунктом 5 вищевказаного Порядку комендантська година запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням або військовою адміністрацією (у разі її утворення).

Комендантську годину на території Миколаївської області було запроваджено з 26 лютого 2022 року з 22:00 до 06:00 розпорядженням начальника Миколаївської обласної військової адміністрації від 26.02.2022 № 66-р «Про додаткові заходи щодо підготовки Миколаївської області до оборони».

З 10 квітня 2023 року відповідно до розпорядження начальника Миколаївської обласної військової адміністрації від 10.04.2023 № 139-р в Миколаївській області, крім Очаківської міської територіальної громади запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування в режимі повного затемнення з 00:00 до 05:00.

Відповідно до підпунктів 2, 4 п. 16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан затвердженого Постановою КМУ № 573 від 8 липня 2020 року, патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право:

- перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться;

- тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.

засоби.

Враховуючи, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в період комендантської години, то суд вважає, що працівники поліції мали право зупинити транспортний засіб для перевірки документів водія та пасажирів, а також для огляду автомобіля.

Крім того, згідно наданого відповідачем DVD-диску, який було досліджено судом, вбачається, що 07.02.2024 року в 03 год 10 хв на території блокпосту, на місці для огляду транспортних засобів, було зупинено транспортний засіб КІА SORENTO, днз РР7548Р, з метою перевірки документів водія транспортного засобу. Водій транспортного засобу на підтвердження особи надав військовий квиток на ім`я ОСОБА_1 , пояснивши, що посвідчення водія забув взяти з собою. Під час перевірки наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія було встановлено, що останній постановою суду від 18.05.2023 року позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно наданої відповідачем копії постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2023 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Відповідно до копії ухвали Дніпровського апеляційного суду від 21.06.2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Дорош С.П. залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2023 року без змін.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про те, що він є особою позбавленою права керування транспортними засобами, керував 07.02.2024 на а/д Н-24 Миколаїв-Благовіщенськ, 126 км, о 03год 10хв автомобілем КІА SORENTO, днз РР7548Р.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Отже, після зупинки транспортного засобу позивача, лейтенант поліції ОСОБА_2 , оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, врахувавши обставини вчиненого правопорушення, розглянув справу про адміністративне правопорушення, та виніс постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

При цьому, сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що вина позивача у порушенні Правил дорожнього руху України є доведеною.

Крім того, копією самої оскаржуваної постанови, яка під підпис вручена позивачу, та дослідженим в судовому засіданні DVD-диск спростовується твердження представника позивача про те, що розгляд справи було здійснено за відсутності позивача. Натомість позивачу працівником поліції до складання оскаржуваної постанови було роз`яснено його права, наведено докази вчинення ним правопорушення, яке ставиться йому в провину. При цьому, позивач на місці складання оскаржуваної постанови жодних заперечень стосовно того, що він є особою, яку позбавлено права керування транспортними засобами, не висловлював.

Отже, доводи представника позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заступником командира взводу №1 роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Трет`яком Дмитром Андрійовичем було дотримано вимоги ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, при цьому оскаржувана постанова за змістом відповідає вимогам ст.283КУпАП, у тому числі викладено суть вчиненого порушення.

Будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові, щодо скоєного адміністративного правопорушення, позивач суду не надав.

В той же час, надані представником відповідача докази підтверджують вину позивача у вчиненні ним зазначеного в постанові правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення, працівник поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено положеннями КУпАП, а відтак адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Пороло Микола Миколайович, до Управління патрульної поліції в Миколаївській області та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 242-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Пороло Микола Миколайович, до Управління патрульної поліції в Миколаївській області та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі, відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

Представник позивача: адвокат Пороло Микола Миколайович, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2234 від 20.12.2010 року, адреса місцезнаходження: м.Олександрія Кіровоградської області, вул.Поштова,43.

Відповідачі:

Управління патрульної поліції в Миколаївській області, адреса місцезнаходження: м.Миколаїв, Новозаводська вул., 1Б (1Б/1),

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Федора Ернста,3, .

Суддя Я.М.Подоляк