Справа № 340/8079/23
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/8079/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 )

про визнання протиправним та скасування наказу.

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 212 від 22.08.2023 року «Про завершення службового розслідування».

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що командиром військової частини НОМЕР_2 прийнято наказ №212 від 22.08.2023 «Про завершення службового розслідування», відповідно до якого, серед іншого: за несвоєчасне прибуття у військову частину НОМЕР_2 після виписки з лікувального закладу старшому солдату ОСОБА_1 , солдату рядового складу оголошено сувору догану. Однак, позивач зазначає, що він проходив військово-лікарську комісію, а після отримання затвердженого рішення ВЛК повернувся до військової частини. Таким чином, наказ командира військової частини НОМЕР_2 №212 від 22.08.2023 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року відкрите провадження у справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

Відповідача позовних вимог не визнав. У поданому відзиві на позовну заяву вказав, що посадовими особами в/ч за фактом неповернення з лікувального закладу солдатом ОСОБА_1 було проведено службове розслідування, у ході проведення якого встановлено, що 03.08.2023 року позивач не повернувся до місяця несення служби з лікувального закладу. Таким чином, з огляду на самовільне залишення позивачем місця служби, спірним наказом його обгрунтовано притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

У С Т А Н О В И В:

Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) за №185-РС від 19 листопада 2022 року старшого солдата ОСОБА_1 призначено на посаду солдата резерву взводу резерву роти резерву рядового складу 170 батальйону резерву.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №333 від 24 грудня 2022 року старшого солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на посаду солдата резерву взводу резерву роти резерву рядового складу.

Позивач під час проходждення служби отримав травму лівого колінного суглобу, лікувався консервативно, але у зв`язку з погіршенням стану здоров`я був направлений на лікування в Військово-медичний клінічний центр Центрального регіону м.Вінниця з 20.02.2023 року по 24.02.2023 року.

Так, 23.02.2023 року позивачу була проведена операція - пластика розриву передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу сухожилковим аутотрансплантантом та фіксацією інтерферентними гвинтами, під артроскопічним контролем. Для подальшого лікування ОСОБА_1 був переведений у ВГ 555 в/ч НОМЕР_4 АДРЕСА_3 .

З 24.02.2023 року по 10.03.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в в/ч НОМЕР_4 .

Згодом, 09.03.2023 року позивачу було проведено медичний огляд ВЛК, про що свідчить довідка військово-лікарської комісії, в якій зазначено «Стан після операції (23.02.2023) пластики розриву передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу з приводу закритого застарілого травматичного розриву (2022 рік) передньої хрестоподібної зв`язки. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 65 графи II Розкладу хвороб - потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

За наведених обставин позивачу була надана відпустка за станом здоров`я на 30 днів.

Після закінчення відпустки ОСОБА_1 13 квітня 2023 року було проведено медичний огляд, в якому зазначено «Стан після операції ( 22.02.2023) пластика розриву передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу з приводу застарілого травматичного розриву передньої хрестоподібної зв`язки. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 65 графи II Розкладу хвороб - потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Позивачу була надана відпустка за станом здоров`я на 30 днів

Після закінчення відпустки - 11 травня 2023 року позивачу було проведено медичний огляд, в якому зазначено «Стан після операції ( 22.02.2023) пластика розриву передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу з приводу застарілого травматичного розриву передньої хрестоподібної зв`язки (11.2022). Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 65 графи II Розкладу хвороб - потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Відтак ОСОБА_1 була надана відпустка за станом здоров`я на 30 днів.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №147 від 17 травня 2023 року старший солдат ОСОБА_1 , солдат резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу вважався таким, що вибув, у відпустку за станом здоров`я до Кіровоградської області, міста Кропивницький, терміном на 30 днів, з 17.05.2023 року по 15.06.2023 року.

Перебування у відпустці за станом здоров`я старшого солдата ОСОБА_1 з 17.05.2023 року по 15.06.2023 року підтверджується відпускним квитком від 16.05.2023 року №518.

Воднораз, 07.06.2023 року, під час перебування у відпустці за станом здоров`я, позивач був направлений ІНФОРМАЦІЯ_2 на проходження ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби (направлення № 6/6866 від 07.06.2023 року).

Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №181 від 15 червня 2023 року старшого солдата ОСОБА_1 , солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу визнано таким, що не прибуваючи з відпустки за станом здоров`я, вибув для проходження військової - лікарської комісії з метою визначення ступеню придатності до військової служби.

01 серпня 2023 року гарнізонна військово-лікарська комісія в/ч НОМЕР_4 за розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 за №6/6866 від 07.06.2023 року провела медичний огляд позивача з метою визначення ступеню придатності до військової служби, що підтверджується Свідоцтвом про хворобу №728.

01 серпня 2023 року гарнізонна військово-лікарська комісія в/ч НОМЕР_4 виготовила Свідоцтво про хворобу № 728 (висновок ВЛК) та направила її на затвердження до штатної регіональної військово-лікарської комісії (11 регіональної військово-лікарської комісії), яка затвердила його 09.08.2023 року. Свідоцтвом про хворобу № 728 ОСОБА_1 на підставі статті 65 графи II Розладу хвороб визнаний тимчасово непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців.

12 серпня 2023 року командир роти резерву рядового складу старший лейтенант ОСОБА_2 рапортом (вх.1515 ) доповів командиру військової частини НОМЕР_2 , що позивач на зв`язок не виходить, його місцезнаходження невідоме.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №246 від 12 серпня 2023 року позивача визнано таким, що не прибув до розташування військової частини після завершення відпустки за станом здоров`я перерваної лікуванням.

Крім того, наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно - господарської діяльності) №209 від 12 серпня 2023 року з метою встановлення причин та умов можливого правопорушення (неприбуття до місця служби після проходження військово - лікарської комісії), вини старшого солдата ОСОБА_1 призначено службове розслідування. Визначено склад комісії, термін проведення службового розслідування встановлено з 12.08.2023 року по 22.08.2023 року.

18 серпня 2023 року позивач прибув з відпустки за станом здоров`я, перерваної лікуванням, що підтверджується витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №252 від 18 серпня 2023 року .

Цього ж дня позивач в рамках службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно - господарської діяльності) №209 від 12 серпня 2023 року, надав письмові пояснення щодо обставин несвоєчасного прибуття до військової частини після проходження військово - лікарської комісії.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно -господарської діяльності) №212 від 22 серпня 2023 року про закінчення службового розслідування, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) №209 від 12.08.2023 року було проведено службове розслідування за результатами якого складено акт, в якому встановлено що військовослужбовець старший солдат ОСОБА_3 в порушення вимог статей 11, 12,14, статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України скоїв самовільне залишення військової частини (неприбув вчасно з лікувального закладу), що містить ознаки кримінального правопорушення передбачуваного частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України.

Наказом вирішено:

- службове розслідування вважати завершеним;

- за несвоєчасне прибуття у військову частину НОМЕР_2 після виписки з лікувального закладу старшому солдату ОСОБА_4 , солдату резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу оголосити сувору догану;

- заступнику командира військової частини з морально -психологічного забезпечення капітану ОСОБА_5 повідомити ІНФОРМАЦІЯ_4 про дії військовослужбовця, що містять ознаки кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України.

Викладені обставини передували зверненню позивача до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частин 1-4 статті 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби Зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут).

Порядок накладення дисциплінарних стягнень врегульовано нормами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.

Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Приписами ст.ст. 45, 48, 54 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що:

- у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення;

- за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

- командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом;

- на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів);

- командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).

Відповідно до ст.ст. 83-86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

У разі якщо ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, встановлено під час проведення службового розслідування стосовно військовослужбовця Збройних Сил України чи одержано інформацію про вчинення ним такого правопорушення, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному прокуророві та начальникові відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Відповідно до ст. 216 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці строкової військової служби у вільний від занять та робіт час мають право вільно переміщатися по території військової частини, а під час звільнення - і в межах гарнізону.Військовослужбовці офіцерського, сержантського (старшинського) складу, які проходять службу за контрактом, що виїжджають за межі гарнізону, письмово повідомляють про це командира військової частини. Виїзд військовослужбовців строкової військової службиза межі гарнізону (за винятком випадків відбуття у відпустку або відрядження) забороняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 407 КК України визначено кримінальним правопорушенням самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені, зокрема, в умовах воєнного стану.

Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено правові наслідки самовільного залишення військовослужбовцем розташування військової частини.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 24 вказаного Закону військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами службового розслідування було встановлено факт неприбуття позивача вчасно на службу без поважних причин після закінчення наданої ОСОБА_1 відпустки та проходження ним медичного огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Мовиться про період з 03 серпня 2023 року по 17 серпня 2023 року.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що 01 серпня 2023 року гарнізонна військово-лікарська комісія в/ч НОМЕР_4 за розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №6/6866 від 07.06.2023 року провела медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення ступеню придатності до військової служби, що підтверджується свідоцтвом про хворобу №728.

01 серпня 2023 року гарнізонна військово-лікарська комісія в/ч НОМЕР_4 виготовила свідоцтво про хворобу № 728 (висновок ВЛК) та направила її на затвердження до штатної регіональної військово-лікарської комісії (11 регіональної військово-лікарської комісії).

Вказане свідоцтво про хворобу №728 від 01 серпня 2023 року затверджено постановою Регіональної ВЛК від 09 серпня 2023 року №240.

Свідоцтвом про хворобу № 728 ОСОБА_1 на підставі статті 65 графи II Розладу хвороб визнаний тимчасово непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців.

На переконання відповідача, ОСОБА_1 повинен був прибути до місця служби не пізніше 10 серпня 2023 року- дня, наступного за днем затвердження Регіональною ВЛК свідоцтва про хворобу позивача.

Проте, до місця служби позивач прибув 18 серпня 2023 року, покликаючись на те, що лише напередодні отримав нарочно свідоцтво про хворобу.

Відповідно до частини першої статті 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року № 2801-XII (далі - Закон № 2801-XII) військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства Оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення № 402 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це, зокрема, медичний огляд військовослужбовців; визначення ступеня придатності до військової служби.

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі -ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу II Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Відповідно до пункту 6.1. глави 6 розділу II Положення №402, Направлення на медичний огляд проводиться: а) військовослужбовців строкової служби: командирами військових частин, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комісарами, органами управління та підрозділів Військової служби Правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, а осіб, які перебувають на обстеженні та лікуванні у цивільному лікувально-профілактичному закладі психіатричного профілю, крім того, - головними лікарями цих закладів; б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби Правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Згідно пункту 6.8. глави 6 розділу II Положення №402 на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби.

Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

Пунктом 6.15. глави 6 розділу II Положення №402 відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.

При вибутті військовослужбовця у відпустку за станом здоров`я довідка ВЛК з постановою ВЛК видається йому на руки.

Після закінчення відпустки за станом здоров`я військовослужбовці (крім курсантів ВВНЗ) за рішенням військових комісарів, начальників гарнізонів або органів управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України можуть пройти повторний медичний огляд за місцем проведення відпустки для визначення придатності їх до військової служби.

Пунктом 6.18. глави 6 розділу II Положення №402 у разі звільнення військовослужбовців з військової служби постанова про потребу їх у відпустці за станом здоров`я ВЛК не приймається. У разі коли ці особи визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку і в період оформлення звільнення з військової служби не можуть за станом здоров`я виконувати службові обов`язки, ВЛК одночасно з постановою про непридатність приймає постанову про звільнення від виконання службових обов`язків до 30 діб.

Пунктом 22.6. глави 22 розділу II Положення №402 унормовано, що свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню:

а) у мирний час:

на генералів (адміралів), військовослужбовців запасу та у відставці, які оглянуті згідно з пунктом 3.13 розділу II Положення; на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ; на військовослужбовців та членів їх сімей, за наявності медичних протипоказань до направлення за кордон - ЦВЛК;

на всіх військовослужбовців, членів їх сімей, курсантів, учнів військових ліцеїв - ВЛК регіону;

б) у воєнний час:

на генералів (адміралів), а також на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ, -ЦВЛК, на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону, евакуаційного пункту (місцевого евакуаційного пункту, госпітальної бази).

Пункт 22.9. глави 22 розділу II Положення №402 встановлює, що у воєнний час свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК на всіх оглянутих осіб складається у двох примірниках.

Відповідно до пункту 22.3. глави 22 розділу II Положення №402 постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, та надсилаються у військову частину та/або до ІНФОРМАЦІЯ_5 в електронній та/або паперовій формі. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, яка підлягає затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляється на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного строку після закінчення медичного огляду. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) із затвердженою постановою надсилається командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд та/або до ІНФОРМАЦІЯ_5 , в електронній та/або паперовій формі, в установленому законодавством порядку, а також видається на руки особі, що пройшла медичний огляд. Зазначені документи можуть видаватися на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.

Порядок передачі медичних та інших документів військовослужбовців, які перебували (перебувають) на лікуванні в закладах охорони здоров`я державної та комунальної форми власності та державних установах Національної академії медичних наук, до військових частин та/або ТЦК та СП встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У воєнний час строк опрацювання ВЛК свідоцтв про хворобу (довідок ВЛК) становить до п`яти календарних днів після закінчення медичного огляду.

Відповідно до абзацу 2 пункту 22.12. Положення постанови ВЛК щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час, повинні бути реалізовані негайно.

Отже, в силу наведених положень, обов?язковим є особисте отримання військовослужбовцем, що пройшов медичний огляд, свідоцтва про хворобу (довідка ВЛК) із затвердженою постановою.

Цієї обставини відповідач не заперечує, однак спірним є питання про те, коли саме позивач отримав «на руки» таке свідоцтво, а відтак коли розпочався перебіг строку для повернення позивача до місця служби.

В акті службового розслідування зазначено, що 02.08.2023 року старший солдат ОСОБА_1 отримав затверджене ІНФОРМАЦІЯ_6 про непридатність до військової служби з переглядом через шість місяців, та мав би прибути 03.08.2023 для подальшого проходження служби.

Воднораз, в акті вказано й те, що згідно свідоцтва про хворобу №728 від 01.08.2023 року, виданого Регіональною військово-лікарською комісією міста Кропивницький в/ч НОМЕР_5 , він отримав це свідоцтво 09.08.2023, тому мав би прибути 10.08.2023 року для подальшого сходження служби.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які засвідчили б отримання позивачем примірника свідоцтва про хворобу №728 від 01.08.2023 року в означені відповідачем дати (як-то відповідна відмітка на примірнику, витяг із журналу вихідної кореспонденції тощо).

З акту та матеріалів службового розслідування вбачається, що під час його проведення ні від командирів відділення та взводу, в яких проходив службу позивач, ні від співробітників ІНФОРМАЦІЯ_7 , який направив позивача на проходження ВЛК та повідомив відповідача про те, що позивач отримав рішення ВЛК 02.08.2023 , ні від членів військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_4 , ні від інших осіб, не отримувались пояснення щодо отримання позивачем свідоцтва про хворобу та неприбуття до військової частини для подальшого проходження служби.

Також самим відповідачем достеменно не визначено, коли саме повинен був з`явитись позивач до військової частини в/ч НОМЕР_2 .

При цьому, в позовній заяві позивач вказує, що отримав свідоцтво про хворобу № 728 17.08.2023 року та вже 18.08.2023 року прибув до місця служби у військову частину НОМЕР_2 .

Вказані твердження позивача відповідач не спростував належними та допустимими доказами.

Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо.

При цьому, саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення, не є достатнім для того, щоб вважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що службове розслідування проведено з порушенням Порядку № 608 (невсебічно, неповно та необ`єктивно), ним беззастережно не доведено вину позивача щодо несвоєчасного повернення до місця служби після лікування. За наведених обставин Наказ №212 від 22 серпня 2023 року «Про завершення службового розслідування», що грунтується на висновках службового розслідування, прийнятий всупереч вимогам статей 86, 87 ДС ЗСУ, без доведення вини військовослужбовця, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати у справі (судовий збір в сумі 1073,60 грн) належить розподілити відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, присудивши їх позивачеві з бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 №212 від 22 серпня 2023 року «Про завершення службового розслідування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073, 60 грн за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд (а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК