Справа № 440/16436/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 р. Справа № 440/16436/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2023, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, м. Полтава, повний текст складено 27.11.23 у справі № 440/16436/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі також відповідач), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати Наказ № 254 від 30.04.2022 Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині застосування до лейтенанта поліції ОСОБА_1 - слідчого відділення поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати Наказ № 227 о/с від 30.04.2022 ГУНП в Харківській області в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 - слідчого відділення поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області з 30.04.2022 без виплати грошового забезпечення з 07.04.2022 по 30.04.2022;

- поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді слідчого відділення поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

20.11.2023 від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду; у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді позивачеві.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу, визнати поважними причини пропуску та поновити строк звернення до суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про ненадання судом першої інстанції оцінки доводам позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, наведеним в заяві про поновлення строку звернення до суду.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому, з посиланням на висновки Верховного Суду щодо правових підстав визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення такого строку, зазначено, що судом першої інстанції оскаржувану ухвалу прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Мотивами оскаржуваної ухвали є відсутність правових підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до суду, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку, що причини, з яких позивачем пропущено строк звернення до суду, не були об`єктивно непереборними, пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, натомість залежали від волевиявлення позивача, а відтак не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції, з урахуванням такого.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Порядок оскарження дисциплінарного стягнення, застосованого у період дії воєнного стану, визначено статтею 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 за № 2337-VІІІ "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до частини 4 якої поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

У свою чергу положеннями частин 1-3 статті 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.

У разі встановлення поважних причин відсутності поліцейського до наказу по особовому складу, яким виконується застосоване до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції, вносяться зміни щодо дати його виконання.

Як убачається із прохальної частини позовної заяви, позивач оскаржує накази Головного управління Національної поліції в Харківській області № 254 від 30.04.2022 щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та № 227 о/с від 30.04.2022 в частині звільнення.

У позовній заяві та заяві про поновлення строку звернення до суду позивач стверджує, що про факт звільнення зі служби шляхом притягнення до дисциплінарної відповідальності та документи, які покладені в основу звільнення, дізналася із листа від 12.10.2022 за № Ф-112/119/01/15-2022, який отримала лише 02.03.2023 після повернення з Республіки Польща.

Колегія суддів зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Колегія суддів уважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

В цьому випадку, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що актом про відсутність на службі та невиконання своїх службових обов`язків старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 від 30.04.2022 зафіксовано, що з 07.04.2022 слідчий слідчого відділу ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Фоменко А. А. в умовах воєнного стану відсутня на службі без поважних причин, станом на 30.04.2022 ОСОБА_1 продовжила не виходити на службу до ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та до виконання своїх службових обов`язків не приступила.

Отже, на час прийняття спірних наказів Головного управління Національної поліції в Харківській області № 254 від 30.04.2022 та № 227 о/с від 30.04.2022 позивач була відсутня на службі, що нею не заперечується.

Тобто, в силу положень статті 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, позивач уважалася такою, що ознайомлена з наказом про застосування дисциплінарного стягнення після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком.

Водночас колегія суддів ураховує, що у листі Головного управління Національної поліції в Харківській області від 12.10.2022 за № Ф-112/119/01/15-2022 на звернення позивача від 05.09.2022 повідомлено, що її звернення щодо оскарження дисциплінарного наказу було направлено пізніше терміну, передбаченого абзацом 2 частини 4 статті 31 Дисциплінарного статуту, у зв`язку з чим рекомендовано вирішити питання в судовому порядку.

Із наведеного слідує, що подаючи звернення від 05.09.2022 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, позивач знала про спірні накази та намагалася їх оскаржити до Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Проте, не дочекавшись відповіді на звернення від 05.09.2022, позивач залишила територію України 23.09.2022, про що зроблено відмітку у її паспорті, та 07.10.2022 уклала договір на виконання робіт із Товариством з обмеженою відповідальністю HR Power SP, розташованим у Республіці Польщі.

На території Польщі позивач перебувала до 01.10.2023, у зв`язку з чим не отримала вчасно лист Головного управління Національної поліції в Харківській області від 12.10.2022 № Ф-112/119/01/15-2022 на її звернення від 05.09.2022, який був відправлений 22.10.2022, про що свідчить штамп на конверті, та звернулася до суду з позовом у цій справі 02.11.2023.

Колегія суддів зауважує, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, законодавець обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 308/12874/16-а, від 14 лютого 2019 року у справі № 805/3881/18-авід 01 грудня 2020 року у справі № 807/658/18, від 05 березня 2021 року у справі № 140/1738/19 Верховним Судом викладені висновки про те, що "поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

За матеріалами справи позивач, звертаючись 05.09.2022 зі зверненням до Головного управління Національної поліції в Харківській області, знала про прийняття спірних наказів і отримання позивачем 02.10.2023 листа Головного управління Національної поліції в Харківській області від 12.10.2022 за № Ф-112/119/01/15-2022 на звернення позивача від 05.09.2022 не змінює момент, з якого позивач повинна була дізнатись про порушення своїх прав, і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до суду.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку, є обґрунтованим і законним.

Так, колегія суддів наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

До того ж колегія суддів уважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

З огляду на наведене суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з його висновками.

Доводи, які наводяться позивачем в апеляційній скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального або матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі № 440/16436/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді Л.В. Курило В.Б. Русанова