Справа № 380/9786/22
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/9786/22 пров. № А/857/4210/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Кухтея Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Скрутень Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року (головуючого судді Хоми О.П., ухвалене у відкритому судовому засіданні о 14 год. 57 хв. в м. Львів повний текст рішення складено 26.01.2024) у справі № 380/9786/22 за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.07.2022 звернулася в суд з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - відповідач-1), Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач-2) в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просить визнати протиправним та скасувати наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) №38/Д від 05.07.2022 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права. Вказує серед іншого, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду в задоволенні позову відмовлено, подвійно щодо одного і того самого відповідача, а підготовка справи до судового розгляду судом здійснена з процесуальними порушеннями, упереджено. В ухвалі про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 09 травня 2023 року, в оскаржуваному рішенні відсутня інформація про ухвалену судом відмову у задоволенні клопотання позивача про заміну сторони у справі, про залучення з ініціативи суду співвідповідача, а згодом і відповідача 2. Судом не враховано доводи позивача про те, що протиправна діяльність відповідача прямо пов`язана з наявністю рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 у справі №813/7679/14 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2021 у справі №380/876/21 пров. №А857/14610/21, які не визнані відповідачем і зумовили не поновлення, а подальше порушення відповідачем восьми дисциплінарних проваджень, обмеженням позивачці інформації, зволіканнями з наданням підстав, формальною констатацією порушень, ненаданням матеріалів для ознайомлення, численних фактів негативного впливу на позивача, не поновлення прав (рішення у справі №380/17519/22 та №380/18351/23), змушування до написання заяви на звільнення, не здійснення матеріально-технічного забезпечення позивача, перешкоджання виконанню покладених завдань, встановлення обмежень під час проходження державної служби. В ухвалі від 14 березня 2023 року з питань витребування доказів судом відмовлено у витребуванні доказів помилково покликаючись, що копії матеріалів дисциплінарної справи №12, «... містять в тому числі матеріали розгляду запитуваного звернення ОСОБА_2 », а наведене судом не відповідає дійсності, тобто судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що виразилося у відхиленні клопотання позивачки про витребування доказів, неврахування судом наданих позивачкою доказів. Зазначає, що протиправність бездіяльності відповідачів підтверджується відсутністю доручень щодо невідкладного розгляду стверджувального усного звернення, не прийняття рішення про проведення перевірки наявних на депозитному рахунку коштів за даними АСВП, з призначенням платежу аліменти. Протиправність діяльності відповідачів полягає у дорученні проведення перевірки виконавчого провадження щодо коштів за відсутності у позивачки доступу до АСВП та фактично проведення такої перевірки відповідачем без дотримання вимог статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» за відсутності правових підстав її проведення. Судом вибірково застосовано норму матеріального права без урахування досліджених у судових засіданнях обставин у справі, підтверджених відповідними доказами, тобто застосування судом одних норм матеріального права і не врахування статті 20 Закону України «Про звернення громадян», статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», які підлягали застосуванню при вирішенні спору, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах. Згідно протоколу судового засідання від 09.05.2023 (арк. 214, том 2) не містить інформації та є доказом не з`ясування судом інформації про неприбуття до суду відповідача, співвідповідача чи відповідача 2, неправильно наведено дані повноважень представника Ган Х.П., які спростовуються арк. 213, том 2, а фактично дане судове засідання проведено з участю представника співвідповідача ОСОБА_3 . Ухвалою від 09 травня 2023 року про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду відповідачем -1 визначено Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, а відповідачем 2 Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів), склад учасників процесу не відповідає позовній заяві, протокольній ухвалі суду про залучення співвідповідача - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, наведеній інформації про учасників справи у оскаржуваному рішенні. Ухвалою суду від 07.02.2023 залучено в якості співвідповідача Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (вул. Грюнвальдеька, буд. 11, м. Івано- Франківськ, 76018, ), а ухвалою суду від 14 березня 2023 року про залишення позовної заяви без руху суд зобов`язав: «позивачу слід визначитися із позовними вимогами до кожного відповідача». Мотивувальна частина ухвали суду від 09 травня 2023 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду не враховує фактично ухвалених судом рішень під час підготовки справи до судового розгляду. Суд покликається, що позивачем 24.01.2023 подано клопотання про заміну сторони у справі (арк. 107-108, том 2), однак позивачу було відмовлено у задоволенні цього клопотання (протокол судового засідання від 07.02.2023 №з/п 11 та №з/п 20), але цього не враховано в оскаржуваній ухвалі, як не враховано і у оскаржуваному рішенні. Залучення нового співвідповідача проведено з ініціативи суду, що підтверджується даними протоколу судового засідання від 07.02.2023 №з/п 26 та № з/п 27 наявний на арк. 133, том 2 справи. Представник Толочко І.І. підтвердила про перебування у трудових відносинах з установою Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, яка не є стороною у даній справі (протокол судового засідання від 07.02.2023 №з/п 27), тому суд поспішно протокольно ухвалив залучити співвідповідача. Вказує про процесуальні порушення допущені судом, які не забезпечили належного проведення судових засідань, не сприяли участі представника відповідача, представника співвідповідача. Протокол судового засідання від 09.05.2023 містить дані про встановлення явки тільки представника відповідача, проте як фактично це представник співвідповідача, залучений з ініціативи суду (протокол судового засідання від 07.02.2023). Ухвала суду від 14 березня 2023 про залишення позовної заяви без руху є наслідком допущення процесуальних порушень судом першої інстанції під час підготовки справи до судового розгляду. Дані процесуальні порушення є наслідком неврахування судом першої інстанції у оскаржуваному судовому рішенні протокольної ухвали про залучення з ініціативи суду співвідповідача, а отже судом невірно визначено сторони у справі: відповідач 1 та відповідач 2. Також на арк. 186-203, том 2 знаходиться уточнена позовна заява, яка не врахована судом, а жодним із відповідачів не подано відзиву на цю уточнену позовну заяву подану на виконання ухвали суду від 14.03.2023. Матеріалами дисциплінарної справи підтверджується, що у відповідача станом на 22.04.2022 розгляд усного звернення ОСОБА_2 мав триваючий характер та характеризується відсутністю інформації щодо прав які підлягають захисту, підлягають поновленню. Спірним залишається питання співрозмірності заходів відповідача по усному зверненню ОСОБА_2 та відсутності доручень, реагування за категорією всіх виконавчих проваджень про стягнення аліментів, чи стягнутих коштів. З постановою НОМЕР_2/2 про результати перевірки законності виконавчого провадження НОМЕР_2 від 22.04.2022 позивачку не ознайомлено, копії не надано. Окружним судом не враховано Закон України «Про державну службу», на який позивач покликається в уточненому позові (арк. 198 -199,том 2), що у разі неотримання письмового підтвердження у зазначений строк наказ (розпорядження), доручення вважається скасованим. Судом не враховано, що під час всього періоду видання відповідачем доручень на письмову вимогу позивача не проведено його уточнення. Дисциплінарною комісією не враховано вимогу від 12.04.2022 №19.29-08/100/0 на №П-170/03-19 від 11.04.2022 наявну у матеріалах дисциплінарної справи (№з/п 13), де зазначено: «прошу уточнити дане доручення, продовжити строк виконання даного доручення.» (арк.63. дисциплінарної справи №12) відповідачем відповіді, письмового підтвердження на письмову вимогу позивачці не надано. Львівським окружним адміністративним судом не враховано фактів порушень з боку відповідача, як суб`єкта владних повноважень: обмежень, застосувань заходів негативного впливу, змушування до написання заяви на звільнення, які розпочались з призначенням позивачки на посаду, підтверджені двома наказами; невиконання обов`язку матеріально-технічного забезпечення, зволікання з оплатою навчання для роботи позивачки у АСВП; не передача документації, враховуючи діловодство за зверненнями громадян, та матеріальних цінностей; не надання паролів доступу до двох електронних пошт відділу, інших джерел листування, залишення без належного реагування з боку керівництва звернень позивачки, відсутності листування за даними електронної пошти згідно особової картки позивачки. Фактично особова картка державного службовця № НОМЕР_1 містять дані електронної пошти без нижнього регістру ( _ ) після букв franklviv, а саме: franklviv . Матеріалами всієї дисциплінарної справи підтверджується, що листування за цією адресою відповідачем не здійснювалось, а дана особова картка знаходиться у відповідача. Неврахування окружним судом численних фактів невиконання відповідачем обов`язків закріплених законом, зокрема і щодо матеріально-технічного забезпечення позивачки, підриває основи правової держави та не може бути допустимим для існування в рамкам правового суспільства. Також на арк.23-27, том 3 адміністративної справи, знаходиться протокол судового засідання 28.11.2023, на арк. 25 внесено дані, які підтверджують надання суду доказів, однак у матеріалах тому 3 відсутнє рішення суду апеляційної інстанції надане суду під час судового засідання, що підтверджується даними №з/п 56 та 57, технічним записом судового засідання. Як уже зазначалось у наказі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) від 05.07.2022 №38/Д визначено дисциплінарний проступок як - неналежне виконання посадових обов`язків та доручень керівників прийнятих у межах їх повноважень. Саме це формулювання є підставою дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Судом не враховано, що в оскаржуваному наказі зазначено, «що дії державного службовця ОСОБА_1 містять ознаки дисциплінарного проступку, а саме, порушення вимог посадових обов`язків, положення про Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), пункту 8 частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу», в частині неналежного виконання доручень керівника», що теж не відповідає дійсності. Окружним судом не враховано доводи про відсутність у позивача з часу призначення на посаду та станом на день видання оскаржуваного наказу, доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження, а для здобуття такого доступу позивач проходила навчання у ДП «Інформаційний центр», яке протиправно тривалий час не оплачувалось відповідачем. Замовлення у ДП «Інформаційний центр» позивачкою подано у день призначення на посаду. Судом не враховано докази формально констатованого відповідачем неналежного виконання посадових обов`язків та доручень керівників, які не тільки не заподіяли жодної шкоди, а навпаки є фактом дотриманням вимог закону позивачем. В оскаржуваному рішенні суд не врахував практику Верховного Суду у постановах від 07.10.2019 у справі №718/801/17, від 05.06.2019 у справі №814/934/18 (провадження №К/9901/3830/19), від 12.08.2019 №1340/4847/18, від 19.10.2018 у справі №805/3137/17-а та у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі №380/14028/22, правову позицію викладену в постанові Верховного Суду України від 27.01.2015.

У відзиві на апеляційну скаргу Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених у скарзі, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.

Відповідачі явку уповноважених представників не забезпечили, належним чином були повідомлення про час та дату розгляду справи.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходила державну службу в органах Міністерства юстиції України з 27.01.1999.

Наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 22.02.2022 № 390/К ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Франківського відділу державної служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Франківський ВДВС) в порядку переведення з посади начальника Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Позивач 22.02.2022 подала на ім`я начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) заяву про визначення робочого місця і складення акту про допуск до виконання посадових обов`язків, яка була зареєстрована відповідачем 22.02.2022 за №2901/0/1-22/10-10.

23.02.2022 заступником начальника Франківського ВДВС Макухіною І.В. передано начальнику Франківського ВДВС ОСОБА_1 круглу (гербову) печатку, ключі від вхідних дверей до кабінету №4 (4-1) Відділу та ключі від сейфу, що знаходиться у кабінеті №4 (4-1) Відділу, що підтверджується актом прийому-передачі майна, довіреного у зв`язку із виконанням посадових обов`язків від 23.02.2022, скріплених власноручними особистими підписами Макухіної І.В. та ОСОБА_1

04.04.2022 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за №П-170/03-19 на гарячу лінію області надійшло звернення ОСОБА_2 за змістом, що виконавча служба не перераховує аліменти (том 2 аркуш справи 106).

Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) 05.04.2022 за № П-170/03-19 дано доручення начальнику Франківського ВДВС ОСОБА_1 перевірити викладені у зверненні факти, встановити причини та умови, які сприяли порушенням та вжити заходів до їх усунення, надати повний хронологічний звіт проведення виконавчих дій у ВП НОМЕР_2.

Начальником Франківського ВДВС ОСОБА_1 надано відповідь від 06.04.2022, зміст якої не містить відповідей на всі поставленні у дорученні питання, зокрема щодо причин невідкладного перерахунку аліментів, які надійшли на депозитний рахунок відділу 22.02.2022, вжитих заходів, тощо, у зв`язку з чим позивача зобов`язано у строк до 11:00 12.04.2022 надати особисте пояснення та забезпечити надання пояснень державного виконавця щодо допущених порушень вимог чинного законодавства.

На електронну адресу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 12.04.2022 надійшла відповідь ОСОБА_1 та пояснення державного виконавця, які не містили пояснень причини несвоєчасного перерахунку аліментів на рахунок стягувача у ВП НОМЕР_2.

Вказане зумовило проведення Заступником начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - начальником управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Бассарабом Т.О. (далі - начальник Управління ЗПВР) перевірки виконавчого провадження № НОМЕР_2, за результатами якої винесено постанову від 22.04.2022.

Перевіркою встановлено порушення вимог частини 8 статті 48, частини 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень в частині здійснення державним виконавцем щомісячного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів; порушення строків перерахування стягнутих коштів стягувачу, передбачених частиною 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» та вимог абзацу 6 пункту 2 розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень та недотримання вимог пункту 2 розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, які призвели до звернення стягувача у ВП № НОМЕР_2 на Гарячу лінію та які не були виявлені ОСОБА_1 як безпосереднім керівником державного виконавця, у провадженні якого перебувало ВП № НОМЕР_2, та як начальником Франківського ВДВС, якому було надано доручення Управління 05.04.2022 таку перевірку провести.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_7 встановлено недотримання начальником Відділу ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, Положення про Франківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) №109К від 27.12.2019 та частини другої статті 63 Закону України «Про виконавчу службу».

Вказане зумовило внесення 27.04.2022 заступником начальника управління - начальником відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління ЗПВР І.Семеном клопотання про притягнення начальника Франківського ВДВС ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку.

Наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 04.05.2022 №29/Д порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , з яким остання ознайомилася 05.05.2022, що підтверджується її власноручним підписом.

22.06.2022 дисциплінарною комісією винесено в.о. начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подання, яким рекомендовано застосувати до начальника Франківського ВДВС ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку дисциплінарне стягнення у вигляді «догани». Дисциплінарною комісією встановлено порушення начальником Франківського ВДВС ОСОБА_1 вимог посадових обов`язків, положення про Франківський ВДВС, пункту 8 частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу» в частині неналежного виконання доручень керівника, яка не перевірила викладені у зверненні факти, не встановила причини та умови, які сприяли порушенням, не надала інформацію про повний хід виконання виконавчого провадження із зазначенням дат проведених виконавчих дій, скерування запитів на отримання/неотримання на них відповідей та не надано особистого пояснення щодо причин та умов, які сприяли порушенням у виконавчому провадженні.

Про результати розгляду дисциплінарної справи та можливість надання письмових пояснень повідомлено ОСОБА_1 27.06.2022 шляхом направлення листа на її електронну адресу та Актом від 04.07.2022 зафіксовано ненадання ОСОБА_1 пояснень за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 05.07.2022 №38/Д накладено на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків та доручень керівників, прийнятих в межах їхніх повноважень.

Не погоджуючись із наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) №38/Д від 05.07.2022, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов повністю суд першої інстанції дійшов висновку, що при прийнятті наказу відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачений законодавством.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, далі - Закон №889-VIII).

Частиною 2 статті 1 Закону № 889-VIII передбачено, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Службова дисципліна, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 2 цього Закону, - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Частина 2 статті 5 Закону № 889-VIII встановлює, що відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною 1 статті 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний, зокрема: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки.

Статтею 64 Закону № 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарними проступками є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною 3 статті 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Частиною 1 статті 67 Закону №889-VIII визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

За змістом частин 1, 2 статті 68 Закону № 889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно із частинами 1, 10, 11 статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Закону №889-VIII Порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

Статтею 73 Закону № 889-VIII передбачено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Відповідно до статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Згідно статті 75 Закону №889-VІІІ перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Статтею 77 Закону № 889-VIII зазначено що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039 затверджений Порядок здійснення дисциплінарного провадження, який визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців. (далі - Порядок № 1039) .

Пунктами 3, 4 Порядку №1039 визначено, що рішення про порушення дисциплінарного провадження приймає: суб`єкт призначення - стосовно інших державних службовців.

Дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Метою дисциплінарного провадження згідно з пунктом 7 Порядку №1039 є визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.

Передбачені пунктом 25 Порядку № 1039 вимоги до дисциплінарної справи аналогічні вимогам, встановленим статтею 73 Закону № 889-VIII.

Пунктом 31 Порядку № 1039 передбачено, що державний службовець має право: бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Відповідно до абзацу 1 пункту 32 Порядку № 1039 про дату, час і місце та спосіб проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Згідно із пунктами 33, 34 Порядку № 1039 Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання. Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії. Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні.

Пунктом 35 Порядку № 1039 визначено, що Дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання.

Одночасно із внесенням суб`єкту призначення пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення відповідно до статті 75 Закону.

У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим пункту 19-1 цього Порядку, і не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмових пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.

Державний службовець надає письмове пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу.

У разі ненадання державним службовцем письмового пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження державний службовець вважається таким, що відмовився від надання письмового пояснення (пункт 35 Порядку № 1039).

Відповідно до пункту 36 Порядку №1039 за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення (керівник державної служби) протягом десяти календарних днів з дня отримання пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії приймає рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Рішення оформляється наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення (керівника державної служби).

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , будучи призначеною на посаду начальника Франківського ВДВС, повинна має керуватися у своїй діяльності посадовою інструкцією державного службовця - Начальника Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), затвердженою начальником Управління 22.02.2022, з якою позивач ознайомилася у день призначення на посаду, що підтверджується її власноручним підписом та проставленою датою.

Розділом III «Основні посадові обов`язки» вказаної посадової інструкції зазначено, що начальник забезпечує виконання Відділом Конституції та законів України, указів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, заступників Міністра, директора Департаменту, наказів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), доручень начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), доручень заступника начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Положенням про Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 109К від 27.12.2019 передбачено повноваження начальника Відділу: 1) очолює Відділ, здійснює керівництво його діяльності, організовує роботу Відділу, представляє відділ у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями та підзвітній перед начальником міжрегіонального управління юстиції та відповідним Управлінням за організацію та результати діяльності Відділу; 2) забезпечує виконання Відділом Конституції та законів України, указів Президента України, постанов Верховної ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, заступників Міністра, директора Департаменту, наказів міжрегіонального управління юстиції, доручень начальника міжрегіонального управління юстиції; 3) здійснює контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильність, своєчасність та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями.

Наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 22.02.2022 № 390/К ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Франківського відділу державної служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в порядку переведення з посади начальника Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області.

23.02.2022 заступником начальника Франківського ВДВС Макухіною І.В. передано начальнику Франківського ВДВС ОСОБА_1 круглу (гербову) печатку, ключі від вхідних дверей до кабінету №4 (4-1) Відділу та ключі від сейфу, що знаходиться у кабінеті №4 (4-1) Відділу, що підтверджується актом прийому-передачі майна, довіреного у зв`язку із виконанням посадових обов`язків від 23.02.2022, скріплених власноручними особистими підписами Макухіної І.В. та ОСОБА_1

04.04.2022 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за №П-170/03-19 на гарячу лінію області надійшло звернення ОСОБА_2 за змістом, що виконавча служба не перераховує аліменти (том 2 аркуш справи 106).

Оскаржуваним наказом від 05.07.2022 № 38/Д до начальника Франківського ВДВС ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до матеріалів дисциплінарного провадження, дисциплінарною комісією встановлено вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Суть дисциплінарного порушення полягала у неналежному виконанні доручення Управління № П-170/03-19 від 05.04.2022 щодо об`єктивної, всебічної та неупередженої перевірити викладені у зверненні ОСОБА_2 факти, встановити причини та умови, які сприяли порушенням та невідкладно вжити заходів до їх усунення, надати повний хід виконання із зазначенням дат проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_2, скерування запитів та отримання/неотримання на них відповідей, інформацію щодо надходження звернень заявника до відділу та результати їх розгляду, про що повідомити Управління.

Неналежне виконання позивачем вимог доручення Управління № П-170/03-19 від 05.04.2022 зумовило ініціювання дисциплінарного провадження, в ході проведення якого факт дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII, підтвердився.

При цьому суд звертає увагу, що начальником Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ОСОБА_1. доказів, які б спростовували вчинені нею дисциплінарні проступки не надано, як не подано і до апеляційної скарги.

Також, частиною 1 статті 75 та частиною 1 статті 76 Закону № 889-VIII визначено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 04.05.2022 №29/Д порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , з яким остання ознайомилася 05.05.2022, що підтверджується її власноручним підписом.

Засідання дисциплінарної комісії відбулося 10.05.2022, за результатами якого членом дисциплінарної комісії Бабій І. 12.05.2022 скеровано запити з метою формування дисциплінарної справи, в т.ч. позивачу про надання відомостей у межах дисциплінарного провадження, копія якого отримана ОСОБА_1 цього ж числа, що підтверджується її власноручним підписом. Членом дисциплінарної комісії Бабій І. 16.05.2022 повторно було скеровано ОСОБА_1 запит про надання у строк до 20.05.2022 відомостей у межах дисциплінарного провадження через месенджер WhatsApp та доведено у телефонній розмові 19.05.2022, про що складено відповідний протокол від 19.05.2022 та підтверджується роздруківкою скрінів.

Дисциплінарній комісії 19.05.2022 надійшло клопотання ОСОБА_1 від 17.05.2022 про встановлення строку надання пояснень у дисциплінарному провадженні та наданні для ознайомлення матеріалів дисциплінарного провадження. Станом на 20.05.2022 письмове пояснення від ОСОБА_1 в межах дисциплінарного провадження не надходило, що зафіксовано відповідним актом. У зв`язку із завершенням формування дисциплінарної справи, розгляд такої призначено на 31.05.2022.

Актом від 31.05.2022 зафіксовано ненадання ОСОБА_1 пояснень в межах дисциплінарного провадження та неприбуття на засідання дисциплінарної комісії.

07.06.2022 на електронну адресу позивача надіслано запит про надання відомостей у межах здійснення дисциплінарного провадження та запрошено на засідання дисциплінарної комісії 14.06.2022. Актом від 13.06.2022 зафіксовано ненадання ОСОБА_1 пояснень в межах дисциплінарного провадження.

Дисциплінарній комісії 13.06.2022 надійшло клопотання ОСОБА_1 від 10.06.2022 про продовження строку надання пояснень у дисциплінарному провадженні та наданні для ознайомлення матеріалів дисциплінарного провадження.

Головою дисциплінарної комісії Титла І. надано відповідь від 14.06.2022 №8937/0/1/-22/10-08 про можливість ознайомитися з матеріалами дисциплінарної справи в межах робочого часу у секретаря дисциплінарної комісії за адресою: пл. Шашкевича, 1, м.Львів, 79000, каб.34, яка надіслана на електронну пошту ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного дисциплінарної справи та доводів апелянта про ненадання їй дисциплінарної справи для ознайомлення такі обґрунтування ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду і спростовуються матеріалами дисциплінарної справи, що підтверджується належними доказами і в сукупності свідчать, що з боку відповідача не було допущено будь-яких обмежень прав позивача, натомість обрана нею поведінка не сприяла конструктивній роботі дисциплінарної комісії. Апеляційний суд звертає увагу, що на засідання позивачка не прибула про що складено Акт про відсутність письмового пояснення. Крім того, позивачці надавалось право для подання пояснень і роз`яснено порядок ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи впродовж тривалого періоду, а як передбачено наведеним вище Порядком № 1039 у разі ненадання державним службовцем письмового пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження державний службовець вважається таким, що відмовився від надання письмового пояснення.

У постанові Верховного Суду від 08.09.2022 у справі № 340/5243/20 суд дійшов висновку, що у разі коли державний службовець не прибув на засідання або не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень, що в даному випадку і було зроблено.

Щодо покликання позивачки в апеляційній скарзі - "на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 у справі №813/7679/14 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2021 у справі № 380/876/21 пров. № А857/14610/21, які не визнані відповідачем і зумовили не поновлення, а подальше порушення відповідачем восьми дисциплінарних проваджень, обмеженням позивачці інформації, зволіканнями з наданням підстав, формальною констатацією порушень, ненаданням матеріалів для ознайомлення, численних фактів негативного впливу на позивача, не поновлення прав (рішення у справі №380/17519/22 та №380/18351/23), змушування до написання заяви на звільнення, не здійснення матеріально-технічного забезпечення позивача, перешкоджання виконанню покладених завдань, встановлення обмежень під час проходження державної служби" є такими, що не мають жодного відношення до даних правовідносин та не підтверджені належними доказами, не стосуються оспорюваного позивачкою дисциплінарного стягнення, тому не можуть враховуватися під час розгляду справи щодо порушеного питання заявниці ОСОБА_2 на Гарячу лінію області з виконання ВП НОМЕР_2.

Крім того, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2021 у справі № 380/876/21, якою визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 3767/к від 16.12.2020 «Про звільнення», визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Львівській області № 101/к від 17.12.2020 «Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 16.12.2020 № 3767/к «Про звільнення» та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області з 24.12.2020, скасовано постановою Верховного Суду від 09.08.2022.

Верховний Суд у постанові від 20.12.2023 у справі № 280/7258/21 дійшов правового висновку, що суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Стосовно доводів позивачки про те, що відповідачем не враховано особливих умов воєнного стану, оскільки дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця; вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення, то такі судом оцінюються критично, позаяк прийняттю спірного наказу про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності передував збір інформації дисциплінарною комісією, які додані до матеріалів справи (том 1 аркуші справи 52-187) і спростовують такі твердження позивачки, адже в.о. начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Богданом Антощуком у межах спірних правовідносинах дисциплінарне стягнення до позивача було застосоване з урахуванням ступеню вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та керуючись статтею 64, пунктом 5 частини 2 статті 65, пунктом 2 частини 1 статті 66, статей 67, 68, 77 Закону № 889-VIII

Доводи апелянта про порушення норм процесуального права на думку колегії суддів спростовуються наступними матеріалами справи.

Згідно протоколу судового засідання Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 ОСОБА_1 заявила клопотання про залучення співвідповідача та судом залучено в якості співвідповідача Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (вул. Грюнвальдська, буд. 11, м. Івано-Франківськ, 76018, ), у зв`язку з чим підготовче засідання відкладено на 28.02.2023 (том 2 аркуші справи 133-135).

Позивачем 14.02.2023 (вх. №10249) подано заяву на виконання протокольної ухвали суду від 07.02.2023р. та у зв`язку із залученням до справи нового відповідача та в додатках зазначена уточнена позовну заяву, відповідно до якої позивачем визначено другим відповідачами Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції та Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) (том 2 аркуші справи 137-140).

Позивачем 01.03.2023 (вх. №1400) подано клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого відмовлено ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14.03.2023 з підстав не зазначення про заходи, які ним вжито для отримання доказів самостійно та не надано суду жодних доказів вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання цих доказів. Також суд зазначив, що відповідачем разом з відзивом на позовну заяву подано до суду копії матеріалів дисциплінарної справи №12, на підставі яких винесено оскаржуваний наказ від 05.07.2022 №38-Д про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 , які містять в тому числі матеріали розгляду запитуваного звернення ОСОБА_2 (том 2 аркуш справи 170).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті та встановлено в ній, що відповідачем-1 14.03.2023 (вх. №4716 ел) подано заперечення на уточнену позовну заяву. На виконання вимог ухвали від 14.03.2023 позивачем 15.03.2023 (вх. №17510) подано заяву про усунення недоліків.

З урахуванням наведеного Львівським окружним адміністративним судом прийнято уточнену позовну заяву позивачки в якій та просить визнати протиправним та скасувати наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) №38/Д від 05.07.2022 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » та надана правова оцінка прийнятому наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та правонаступника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який залучений правомірно Львівським окружним адміністративним судом як співвідповідач.

Щодо доводів ОСОБА_1 , що на арк. 23-27, том 3 адміністративної справи, знаходиться протокол судового засідання 28.11.2023, а на арк. 25 внесено дані, які підтверджують надання суду доказів, однак у матеріалах тому 3 відсутнє рішення суду апеляційної інстанції надане суду під час судового засідання, що підтверджується даними №з/п 56 та 57, технічним записом судового засідання, то колегія суддів враховує, що згідно протоколу судового засідання Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 судом не ухвалювалось рішення про долучення до матеріалів справи поданого рішення апеляції, а позивачка надавала таке для його дослідження в судовому засіданні (том 3 аркуші справи 23-27).

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи позивачки, викладені у апеляційній скарзі, щодо порушення при ухваленні оскаржуваного рішення статті 80 КАС України, а саме: не надання відповідачем до суду першої інстанції матеріалів розгляду звернення. Колегія суддів наголошує, що апелянтом необґрунтовано, яких позивачка вжила для отримання цих доказів самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Також колегія суддів не приймає доводи скаржника, які ґрунтуються на висновках Верховного Суду, викладених в постановах від 07.10.2019 у справі №718/801/17, від 05.06.2019 у справі №814/934/18 (провадження №К/9901/3830/19), від 12.08.2019 №1340/4847/18, від 19.10.2018 у справі № 805/3137/17-а, оскільки правовідносини в цій справі не є подібними.

Суд касаційної інстанції у справі № 805/3137/17-а висловив позицію щодо визнання неправомірним та скасування припису Головного управління Державної служби України з питань праці у Донецькій області виданого на підставі Акта перевірки суб`єкта господарювання (акт перевірки виробничого об`єкта). У справі №1340/4847/18 суд касаційної інстанції висловив позицію, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення. У справі №718/801/17 суд касаційної інстанції висловив позицію щодо скасування наказів «Про позбавлення премії». А відповідно до постанови від 05.06.2019 у справі №814/934/18 (провадження №К/9901/3830/19), що оскаржуваний Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності не містить складу дисциплінарного проступку, який вчинив позивач, а від так підлягає скасуванню.

Отже, обставини справи, та, відповідно, спірні правовідносини не є подібними, а відтак викладена у вказаних постановах правова позиція не є релевантною до спірних правовідносин у справі, що розглядається та, відповідно, не повинна була застосовуватися судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Доводи апелянта із посиланням на позицію Восьмого апеляційного адміністративного суду є необґрунтованим, оскільки відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Колегія суддів дійшла висновку, що наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) №38/Д від 05.07.2022 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », прийнятий обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин та матеріалів дисциплінарної справи, що мають значення для їх прийняття, є вмотивованим, законним і підставним, відповідає критеріям правомірності, що встановлені статтею 2 КАС України та, відповідно, відсутні підстави для його скасування та задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, а доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Крім цього, у контексті оцінки решти доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року у справі № 380/9786/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.В. Кухтей

Повний текст постанови складено 22.04.2024