Справа № 620/2908/24
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Чернігів Справа № 620/2908/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Виконуючого обов`язки керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі до Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Виконуючий обов`язки керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі звернувся до суду з адміністративним позовом до Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розроблення програми з охорони об`єктів культурної спадщини, розташованих на території Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області; зобов`язати відповідача розробити програму з охорони об`єктів культурної спадщини, розташованих на території Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області та подати її на сесію Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області для вирішення питання щодо розгляду та можливості затвердження такої програми.

Свої вимоги мотивує тим, що Козелецькою окружною прокуратурою Чернігівської області при виконанні повноважень, визначених сг. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» за результатами вивчення стану дотримання вимог законодавства у сфері охорони і використання об`єктів культурної спадщини встановлено порушення вимог законодавства щодо не розроблення програми з охорони об`єктів культурної спадщини, розташованих на території Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду сторонам надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень.

Вказану ухвалу суду від 01.03.2024 відповідач отримав 01.03.2024, що підтверджується довідкою в матеріалах справи, однак відзив на позов не подав.

Розглянувши подані документи і матеріали, судом встановлено такі обставини.

Історико-культурна спадщина, розташована на території Гончарівської селищної ради, є невід`ємною частиною культурної спадщини Чернігівської області і частиною культурного надбання України. Відносини щодо її збереження регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону культурної спадщини», іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до листа Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації віл 27.12.2022 № 15-2133/8 на території Гончарівської селищної ради розташовано 17 пам`яток археології місцевого значення Чернігівської області, не занесених до Держреєстру, а саме: поселення, охоронний номер 5803-Чр; поселення «ЛІебедівка», охоронний номер 5767-Чр; поселення, охоронний номер 1291-Чр; городите « Декановщина», охоронний номер 2840-Чр; поселення «Декановщина», охоронний номер 2841-Чр; поселення «Селищина», охоронний номер 5115-Чр; поселення «Піски», охоронний номер 1858-Чр; поселення «Баштан» (озеро Солоне), охоронний номер 1857-Чр; поселення «Ключина», охоронний номер 8234-Чр; поселення « Торчин», охоронний номер 8235-Чр; поселення «Мажугівка-1», охоронний номер 5881-Чр; городище «Смолин», охоронний номер 1859-Чр; курган «Шурковня», охоронний номер 2842-Чр; поселення «Смолин-посад», охоронний номер 5858-Чр; городище «Шваччина Гора», охоронний номер 2502-Чр; поселення «Шваччина Гора», охоронний номер 2505-Чр; поселення «Бобер» (Піщана Гірка), охоронний номер 1842-Чр.

Також на території селищної ради розташовано 8 виявлених археологічних об`єктів культурної спадщини Чернігівської області, а саме: поселення «Максим-1», охоронний номер 7623-Чр; поселення «Мельників Ріг», охоронний номер 7142-Чр; поселення «Лебедівка-2», охоронний номер 3535-Чр; поселення «Соколівка-1», охоронний номер 7297-Чр; поселення «Гниле», охоронний номер 6620-Чр; поселення «Вулиця Лугова», охоронний номер 7696-Чр; поселення «Мажугівка-2», охоронний номер 7247-Чр; поселення «Мажугівка-3», охоронний номер 7248-Чр.

Крім того на території органу місцевого самоврядування є пам`ятки історії, не занесені до Держреєстру та щойно виявлені історичні об`єкти культурної спадщини.

Як слідує з матеріалів справи Козелецька окружна прокуратура звернулась до Гончарівської селищної ради з листом № 50-75-1358 вих-23 від 11.04.2023 про надання інформації про розроблення програми щодо охорони культурної спадщини.

Відповідно до листа Гончарівської селищної ради від 19.04.2023 № 02-30/338 програми щодо охорони культурної спадщини не розроблялись.

Окружна прокуратура повторно звернулась до Гончарівської селищної ради з листом №50-75-2855 вих-23 від 04.08.2023 про надання інформації про розроблення програми щодо охорони культурної спадщини.

Листом від 19.08.2023 № 02-30/771 Гончарівська селищна рада повідомила, що програми щодо охорони культурної спадщини Гончарівською селищною радою не приймалися.

Також позивачем до Гончарівської селищної ради направлено запит від 08.01.2024 №50-77-114 вих-24 про надання інформації про розроблення та затвердження програми щодо охорони культурної спадщини, виділення коштів на реалізацію програми.

Відповідно до листа Гончарівської селищної ради від 15.01.2024 № 02-30/49 програма щодо охорони культурної спадщини не розроблялася.

Однак, Гончарівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області протягом тривалого часу не вживаються заходи щодо розроблення Програми у сфері охорони, збереження та використання культурної спадщини.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У відповідності до положень Закону України Про прокуратуру прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 зазначено, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia (суд знає закони) під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні також покликалась на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, згідно із яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону №1697-VІІ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

Частиною першою статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Конституція України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері культурної спадщини регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» (далі - Закон).

Зі змісту преамбули Закону України «І Іро охорону культурної спадщини» (далі - Закон) вбачається, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Положеннями статті І Закону передбачено, що об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль). їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або с творені людиною об`єкти незалежно віл стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Пам`ятка культурної спадщини об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності ним Законом, до вирішення питання про включення (не включення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону до спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать, зокрема, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Стаття 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що до системи місцевого самоврядування входять виконавчі органи рад. Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч.1 ст.11 Закон) України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

При цьому, частиною 2 статті 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» передбачено, що до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини.

Також, відповідно до п.п. 1 п. а ст. 27 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать підготовка програм соціально-економічного та культурного розвитку сіл, селищ, міст, цільових програм з інших питань самоврядування, подання їх на затвердження ради, організація їх виконання; подання раді звітів про хід і результати виконання цих програм.

Пунктом 22 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як затвердження програм соціально- економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування.

У зв`язку з відсутністю виконавчого комітету Гончарівської селищної ради вказані функції відносяться до повноважень Гончарівської селищної ради.

Правовий аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що у даному випадку саме на Гончарівську селищну раду покладається обов`язок щодо розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини.

Разом з тим, п.1 ч,2 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» покладає на Гончарівську селищну раду обов`язок забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на території повноважень селищної ради.

Суд зазначає, що об`єкти культурної спадщини є надбанням українського народу загалом та відповідної територіальної громади зокрема, оскільки несуть собою велику цінність для розвитку історичної, етнічної, культурної самобутності держави і саме на органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно то Закону, покладено обов`язок щодо їх охорони та забезпечення належного догляду та збереження.

Разом з цим, заходи щодо розроблення Програми з охорони об`єктів культурної спадщини, розташованих на території Гончарівської селившої ради, взагалі не вживались.

Таким чином, наведене свідчить про невиконання Гончарівською селищною радою положень Закону України «Про охорону культурної спадщини», та, в підсумку, бездіяльність органу місцевого самоврядування.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що Гончарівською селищною радою допущено протиправну бездіяльність, оскільки в останньої існує обов`язок вчинити конкретні дії, але такий обов`язок не виконаний.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Виконуючого обов`язки керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі до Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області щодо не розроблення програми з охорони об`єктів культурної спадщини, розташованих на території Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.

Зобов`язати Гончарівську селищну раду Чернігівського району Чернігівської області розробити програму з охорони об`єктів культурної спадщини, розташованих на території Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області та подати її на сесію Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області для вирішення питання щодо розгляду та можливості затвердження такої програми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Виконуючий обов`язки керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі (вул. Євгенія Лоскота, 1,смт. Козелець,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,17000, ).

Відповідач: Гончарівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області (вул. Танкістів, 11,смт Гончарівське,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,15558, ).

Повне судове рішення складено 24.04.2024.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО