Справа № 560/5278/24
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5278/24
УХВАЛА

іменем України

24 квітня 2024 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Гнап Д.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в проведенні ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2016 пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 15.04.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків шляхом:

- подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої відповідно до вимог статті 167 КАС України/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду з позовними вимогами не пропущено;

- надання доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами.

У встановлений судом строк позивач подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду із цим позовом. На обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду зазначає, що у лютому 2024 року із соціальних мереж дізнався про те, що особи, які звільнилися із органів внутрішніх справ по хворобі мають право на врахування до основного розміру пенсії 5 % у зв`язку із захворюванням пов`язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ. Стверджує, що про порушення своїх прав дізнався із відповіді пенсійного органу від 19.03.2024, наданої за результатами розгляду його звернення. Позивач не знав та не міг знати, що пенсійний орган не врахував 5% в основний розмір пенсії. ОСОБА_1 не мав розумних причин сумніватися у добросовісності дій пенсійного органу. Зазначає, що пенсійним органом не роз`яснено, що до основного розміру пенсії не враховано свідоцтво по хворобі №535 від 23.10.2008 і 5 % грошового забезпечення, відповідно. Позивач покликається на норми статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також на постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, постанови Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №520/11178/2020, від 24.04.2018 у справі №646/6250/17, від 19.03.2019 у справі №806/1952/18, від 24.11.2020 у справі №815/460/18, від 30.01.2020 у справі №554/5119/16-а, від 15.09.2020 у справі №635/7878/16-а, від 31.07.2019 у справі №821/1896/15-а.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що згідно свідоцтва про хворобу №535 від 23.10.2008 позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, відтак з 01.01.2016 у ОСОБА_1 виникло право на включення 5% до розрахунку уже призначеної пенсії. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення, однак відповідач протиправно відмовив у здійсненні такого перерахунку.

Щодо строків звернення до суду із цим позовом позивач поcилається на постанову Верховного Суду у справі №646/6250/17.

З цього приводу суд в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 15.04.2024 зазначав, що сформовані у ній висновки стосовно строків звернення до суду здійснені в контексті аналізу статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не стосуються спірних правовідносин.

Також, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 15.04.2024 суд зазначав про помилковість посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.01.2021 у справі №520/11178/20, оскільки предметом спору у цій справі були дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо невидачі виправленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та на постанову Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №635/7878/16-а, в якій предметом позову був перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Також суд вказав на помилковість посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19.03.2019 у справі №806/1952/18, оскільки предметом спору у цій справі був перерахунок індексації пенсії та на правові висновки, визначені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 в справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19), оскільки вирішені по суті спірні правовідносини у вказаній постанові регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII (надалі також Закон №1788-XII) і Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-ІV (надалі також Закон №1058-ІV). Питання, яке було предметом судового розгляду в справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19) стосувалося особи, якій пенсію призначено як державному службовцю.

Крім того, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд зазначав, що стаття 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб регулює питання проведення перерахунку пенсії за минулий час у зв`язку з непроведенням такого перерахунку з вини, зокрема, органів Пенсійного фонду України, у разі зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій.

У спірному випадку позивач не погоджується саме із відсотковим розміром грошового забезпечення (55%), а не із складовими його грошового забезпечення.

Відтак, посилання позивача на приписи статті 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб є помилковими.

Суд повторно зауважує, що питання застосування строків звернення до адміністративного суду слід розмежовувати з питанням щодо застосування строку (періоду), за який проводиться перерахунок пенсії, у разі встановлення судом вини пенсійного органу.

В спірному випадку позивач помилково ототожнює строк звернення до суду, визначений статтею 122 КАС України, зі строком, з якого мав бути здійснений перерахунок пенсії у разі дотримання ним строків звернення до суду.

Суд зауважує, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Також не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду із цим позовом факт усвідомлення позивачем вчинення відповідачем порушення.

Щодо доводів позивача про те, що він дізнався про порушення своїх прав із відповіді пенсійного органу від 19.03.2024 суд в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 15.04.2024 вже надав оцінку вказаному доводу, зазначивши, що не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду отримання позивачем листа від відповідача у відповідь на його звернення, оскільки вказаний документ свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в спірному випадку.

Суд вказує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач не навів та не надав доказів наявності непереборних обставин, які перешкодили йому своєчасно звернутись до суду із заявленими позовними вимогами.

Наведені позивачем вище доводи не свідчать про пропущення ним строку звернення до суду з поважних причин та не можуть бути підставами для висновку про його поновлення у частині позовних вимог з 01.01.2016 по 07.10.2023 (6 місяців назад від дати подання позову).

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд зазначає, що законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, зокрема, і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, позивач звернувшись до суду 08.04.2024 пропустив встановлений частиною 2 статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами за період, що передує цьому строку (тобто, за період 01.01.2016 по 07.10.2023).

Доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду відсутні.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, позовну заяву в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (за період 01.01.2016 по 07.10.2023) пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, слід повернути позивачеві.

Керуючись пунктом 9 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

визнати неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (за період 01.01.2016 по 07.10.2023) пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у частині позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (за період 01.01.2016 по 07.10.2023) пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуюча суддяД.Д. Гнап