Справа № 567/186/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 567/186/24 пров. № А/857/5882/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Глушка І.В., Шавеля Р.М.

з участю секретаря судового засідання Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 27 лютого 2024 року, ухвалене суддею Венгерчуком А.О. у м. Острог, у справі № 567/186/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1299331 від 23.01.2024 року та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

27 лютого 2024 року Острозький районний суд Рівненської області прийняв рішення, яким позов задовольнив.

Постанову серії ЕНА № 1299331 від 23.01.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасував, а справу про адміністративне правопорушення закрив.

Стягнув на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Рівненській області, судовий збір в сумі 605,60 грн.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідач встановив, що 23.01.2024 року позивач керував трактором колісним, ширина якого становила понад 2,6 м. Для руху таких великогабаритних транспортних засобів необхідне здійснення супроводу спеціальним транспортним засобом. Таких заходів позивач не вжив, тому відповідач вважає, що правомірно наклав на позивача штраф за порушення правил руху великогабаритними транспортними засобами.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив, що 23 січня 2024 року відповідач прийняв постанову серії ЕНА № 1299331 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Відповідно до цієї постанови, ОСОБА_1 23.01.2024 року о 17 год. 43 хв. в селі Білокриниця по вулиці Дружби, керував транспортним засобом - трактором марки «Сlaas Axion», номерний знак НОМЕР_1 , шириною понад 2,60 м. без супроводу, чим порушив п. 22,5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, ширини 2,6 м.

Відповідач притягнув позивача до відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП, згідно з якою перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апеляційний суд встановив те, що на підтвердження того факту, що позивач вчинив вказане вище адміністративні правопорушення, відповідач надав відео із нагрудної камери поліцейського.

Оглянувши та проаналізувавши цей доказ, апеляційний суд встановив те, що цей доказ не засвідчує факт перевищення габаритних параметрів транспортного засобу, які встановлені п. 22.5 ПДР, оскільки, відповідач не проводив вимірювання габаритів трактора марки «Сlaas Axion», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач.

Також, відповідач, при прийнятті спірної постанови, не досліджував технічні характеристики трактора, яким керував позивач, з метою встановлення його габаритів, а тому, на думка апеляційного суду, достовірно не переконався в габаритних розмірах цього трактора.

Відповідно до частини 2 статті 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, відповідач прийняв постанову в справі про адміністративне правопорушення без з`ясування всіх обставин адміністративного правопорушення, а тому постанову необхідно скасувати, як протиправну.

Крім того, відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка не передбачає відповідальності за рух автомобільними дорогами транспортних засобів із перевищеними габаритними параметрами.

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Зважаючи на те, що відповідач не довів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскаржену постанову в справі про адміністративне правопорушення необхідно скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП.

Зважаючи на цей висновок позов необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 286, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Острозького районного суду Рівненської області від 27 лютого 2024 року у справі № 567/186/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді І. В. Глушко
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складений 23.04.2024 року