Справа № 460/16485/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/16485/23 пров. № А/857/25075/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року (суддя- Недашківська К.М., ухвалене в м. Рівне) у справі № 460/16485/23 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2023 року позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №347884 від 04.04.2023.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням фізична особа-підприємець ОСОБА_1 оскаржив його подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати і прийняти нове, яким адміністративний позов задоволити.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області) відповідно до Щотижневого графіка проведення рейдових перевірок з 20.02.2023 по 26.02.2023 та Направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №015715 від 17.02.2023 (з 20.02.2023 по 26.02.2023), на а/д Київ-Чоп 432 км зупинений транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 Посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 Свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання фізичною особою-підприємцем; основний вид економічної діяльності 49.32 Надання послуг таксі.

Контролюючим органом складений Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 21.02.2023 №350787 (далі Акт перевірки), яким установлено порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (абзац 3 частини 1): нерегулярні перевезення пасажирів з м. Рівне виконувалися водієм без оформленого договору із замовником транспортних послуг, документів, що посвідчують оплату транспортних послуг, чим порушено статтю 39 Закону України «Про автомобільний транспорт». У графі «Пояснення водія про причини порушень» Акта перевірки міститься напис: від письмових пояснень та отримання акту водій відмовився.

Керівником Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області винесена Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 04.04.2023 №347884 (далі Постанова №347884), якою постановлено стягнути з позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн, за допущення порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 39 Закону.

Позивач вважаючи винесення Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 04.04.2023 №347884 протиправним, звернувся до суду з позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту є Закон України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 (далі Закон №2344-III).

Згідно статті 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону №2344-III, автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Згідно частини першої статті 39 №2344-III, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Відтак, законодавцем визначено обов`язковість надання водієм ТЗ документів, зокрема, договору із замовником транспортних послуг, документа, що засвідчує оплату транспортних послуг.

В акті перевірки вказано, що нерегулярні перевезення пасажирів з м. Рівне виконувалися водієм без оформленого договору із замовником транспортних послуг, документів, що посвідчують оплату транспортних послуг, чим порушено статтю 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Однак, позивач вказує, що такі документи були надані інспектору, проте не взяті до уваги.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, до позовної заяви позивач надав копію Договору про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів №1 від 20.02.2023, укладеного між позивачем та фізичною особою ОСОБА_3 ; Інформаційний лист щодо здійснення нерегулярних перевезень пасажирів №1 початок перевезень 09:00 год 21.02.2023, завершення 19:00 26.02.2023; Прибутковий касовий ордер №1 про оплату транспортних послуг.

Згідно змісту Договору №1 вбачається, що такий укладений за формою згідно Наказу Міністерства інфраструктури України від 20.06.2012 №331 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.07.2012 за №1130/21442) (далі Наказ №331).

Наказом №331 затверджено Типову форму договору про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах.

Разом з тим, Наказ №331 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства інфраструктури №514 від 05.07.2019 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України

18 липня 2019 р. за №791/33762) (Наказ №514 набув чинності 09.08.2019).

Відтак, Договір №1 складений за формою, яка є нечинною.

Тому, посилання позивача на те, що документи (договір із замовником транспортних послуг, документи, що посвідчують оплату транспортних послуг) були складені 20.02.2023, тобто фактично існували станом на дату проведення перевірки, на переконання суду, жодним чином не нівелює: обов`язок перевізника забезпечувати водія наявністю таких документів саме на момент проведення рейдової перевірки; обов`язок водія надати інспекторам такі документи.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі Порядок №1567).

Згідно пункту 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності). Додаток 3 форма акта перевірки, містить графу «Пояснення водія про причини порушень».

Якщо ж позивач стверджує про наявність у водія під час проведення перевірки документів, які не взяті до уваги інспекторами, то такий водій мав безумовне право зазначити про таку обставину у графі «Пояснення водія про причини порушень».

Однак, водій ТЗ не вказав про таку обставину.

Згідно пункту 22 Порядку №1567, у разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис. У графі «Пояснення водія про причини порушень» Акта перевірки міститься напис: від письмових пояснень та отримання акту водій відмовився.

Тобто, водій ТЗ не надав письмові пояснення про причини порушень, не зазначив про наявність у нього документів, які не взяті, на його думку, інспекторами до уваги, та відмовився від отримання примірника Акта перевірки.

Згідно пункту 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Відповідно до пункту 26 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Згідно пункту 27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що контролюючий орган сформував повідомлення про розгляд справи 04.04.2023, та надіслав такий документ на офіційну електронну адресу перевізника. Повідомлення про розгляд справи надіслане електронною поштою на офіційну електронну адресу перевізника, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відтак, автомобільний перевірник був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Разом з тим, позивач не прибув на розгляд справи, не скористався правом надання пояснень та документів.

Частиною першої статті 9 КАС України врегульовано, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Апеляційний суд звертає увагу, що позивач не надав суду жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів наявності у водія на час проведення рейдової перевірки документів, визначених статтею 39 №2344-III.

Згідно абзацу 3 частини першої статті 60 Закону №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відмову в задоволенні позову

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у справі № 460/16485/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
Р. Б. Хобор