Справа № 280/2644/23
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 280/2644/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року (суддя Стрельнікова Н.В.) в справі № 280/2644/23 за позовом приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу від 21 квітня 2023 року № 930/7, яким зупинено діяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. строком на один місяць.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, не надання оцінки аргументам позивача, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Зазначає, що судом першої інстанції не досліджені матеріали виконавчого провадження в повному обсязі, зокрема, щодо наявності у боржника майна у м. Запоріжжя, що давало позивачу підставу для відкриття виконавчого провадження, а також не враховано закінчення строку притягнення приватного виконавця до відповідальності.

Також звертає увагу, що відкриття виконавчого провадження передбачає внесення відомостей до Єдиного реєстру боржників, що унеможливлює самостійний продаж майна боржником, а діючим законодавством не заборонено здійснювати реалізацію майна боржника, яке перебуває у податковій заставі. Більш того, податкова застава припинена на спірний об`єкт на підставі листів ДПС за 2019 та 2021 роки.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області.

До відповідача надійшла скарга Головного управління ДПС у місті Києві № 15564/5/26-15-13-05-08 від 28 липня 2022 року та звернення ОСОБА_2 від 10 лютого 2023 року щодо діяльності позивача.

У скарзі ГУ ДПС у м. Києві зазначалось, що приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 64696506 неправомірно винесена постанова про реалізацію майна в рахунок погашення боргу та складені акти про проведені торги, внаслідок чого припинені обтяження майна, яке було предметом податкової застави.

У зверненні ОСОБА_2 вказувалось, що нею на електронних торгах придбана квартира АДРЕСА_1 , яка передана на реалізацію відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції у зведеному виконавчому провадженні № 32885579. Внаслідок неправомірного винесення приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 64696506 постанови про реалізацію зазначеної квартири та складання акту про проведені торги здійснено перереєстрацію квартири АДРЕСА_1 , з боржника на іншу особу. Зазначене унеможливлює оформлення нею права власності на придбане майно.

Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції листом від 23 лютого 2023 року № 22442/86173-11-22/20.5.1 позивачу надіслано запит про надання пояснень щодо примусового виконання рішення.

Перевіркою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження (далі Система) та з пояснень приватного виконавця відповідачем встановлено, що на виконанні у позивача перебувало виконавче провадження № 64696506 з примусового виконання виконавчого напису № 2210, виданого 11 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим К.Ю., про стягнення з ПрАТ Трест Київміськбуд-1 на користь ТОВ Євроком Солюшнс заборгованості у розмірі 20 130 000, 00 грн. Постанова про відкриття цього виконавчого провадження винесена позивачем 02 березня 2021 року.

02 березня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 500 грн та постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 2 013 000, 00 грн.

Цього ж дня приватним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, копії якої направлені до банків для виконання.

09 березня 2021 року до приватного виконавця надійшла заява боржника ПрАТ Трест Київміськбуд-1 щодо добровільної реалізації нерухомого майна, а саме: квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 .

09 березня 2021 року до приватного виконавця надійшла заява пропозиція ТОВ УКРСЕДЛЕКС про готовність придбати нерухоме майно, належне боржнику, а саме: квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_17 , за 2 837 926, 00 грн.

10 березня 2021 року до приватного виконавця надійшла заява стягувача про погодження реалізації зазначеного нерухомого майна.

10 березня 2021 року приватним виконавцем винесена постанова про реалізацію майна в рахунок погашення боргу, в якій зазначено, що 09 березня 2021 року надійшла заява боржника щодо добровільної реалізації нерухомого майна, а саме: квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , які належать ПрАТ Трест Київміськбуд-1 на підставі свідоцтв про право власності.

Пунктом 1 резолютивної частини зазначеної постанови приватний виконавець визначив погодити реалізацію на користь ТОВ УКРСЕДЛЕКС, що знаходиться за адресою: вул. Жаботинського, 50, офіс 211, м. Запоріжжя, в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом. У пункті 2 резолютивної частини вказаної постанови зазначено: суму коштів в розмірі 784 784, 00 грн перерахувати на ФІЛІЯ-Запорізьке обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 313957, ЄДРПОУ , р/р UA0453221, отримувач: приватний виконавець.

Перевіркою книги обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам за березень 2021 року (р/р UA0453221) встановлено, що кошти від ТОВ УКРСЕДЛЕКС на рахунок приватного виконавця за нерухоме майно не надходили.

По виконавчому провадженню № 64696506 на рахунок приватного виконавця 11 березня 2021 року надійшли кошти в сумі 784 274,00 грн від боржника ПрАТ Трест Київміськбуд-1.

15 березня 2021 року приватним виконавцем складено акт про примусову реалізацію, у якому зазначено, що 10 березня 2021 року постановою про реалізацію майна боржника в рахунок погашення боргу погоджено реалізацію нерухомого майна боржника, а саме: квартири АДРЕСА_1 , відповідно до вимог частини восьмої статті 26 Закону України Про виконавче провадження. Згідно із цим актом квартиру № 36, загальною площею 106,8 кв.м., житловою площею 62,0 кв. м., розташовану за адресою: вул. Гагаріна, 41/1, м. Черкаси, реалізовано за 194 376,00 грн. Покупцем майна вказано ТОВ УКРСЕДЛЕКС. У цьому акті зазначено, що акт про примусову реалізацію є документом, що підтверджує право власності на придбане майно та є підставою для подальшої реєстрації.

15 березня 2021 року приватним виконавцем складені акти аналогічного змісту щодо реалізації квартир АДРЕСА_3 (загальною площею 106,9 кв.м., житловою площею 62 кв.м. за 194 558, 00 грн.), 84 (загальною площею 111,0 кв.м., житловою площею 55,7 кв.м. за 202 020, 00 грн.), 60 (загальною площею 106,5 кв.м., житловою площею 61,8 кв.м. за 193 830, 00 грн.), розташованих за адресою: АДРЕСА_18 .

Крім того встановлено, що 17 березня 2021 року приватним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, якою арештоване все його нерухоме майно. Цього ж дня приватним виконавцем винесена постанова про зняття арешту з майна боржника, якою знято арешт з квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 .

З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що на підставі цієї постанови приватним виконавцем 17 березня 2021 року у цьому реєстрі припинені обтяження № 13255796, 13255553, 13253236, 43522971 щодо квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , які зареєстровані 15 лютого 2016 року на підставі постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19 січня 2016 року (виконавче провадження № 32627392).

Водночас квартира АДРЕСА_1 , 16 серпня 2021 року реалізована на електронних торгах відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції у зведеному виконавчому провадженні № 32885579, до складу якого входить виконавче провадження № 32627392. Ціна продажу нерухомого майна склала 1 167 642, 08 грн. Переможцем електронних торгів відповідно до протоколу № 550497 визначено ОСОБА_2

Квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_19 , також реалізовувалась відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції у зведеному виконавчому провадженні № 32885579. Переможцями торгів визначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , перебували в податковій заставі Головного управління ДФС у місті Києві на підставі рішення про опис майна у податкову заставу, серія та номер: 29, виданого 18 жовтня 2018 року, актів опису майна, серія та номер: 391/26-15-17-02-17 від 27 листопада 2018 року (квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 ), № 347/26-15-17-02-17 від 06 листопада 2018 року (квартири АДРЕСА_6 ). Обтяження про заставу квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 внесені до цього реєстру 08 листопада 2018 року та 29 листопада 2018 року. Вказані обтяження припинено 06 травня 2021 року державним реєстратором виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області Зінченком Ю.О., в тому числі на підставі актів позивача про примусову реалізацію від 15 березня 2021 року.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , 17 серпня 2021 року зареєстрована ТОВ УКРСЕДЛЕКС на підставі постанови приватного виконавця про реалізацію майна в рахунок погашення боргу від 10 березня 2021 року та акту про примусову реалізацію від 15 березня 2021 року.

При цьому, квартира АДРЕСА_20 , 26 травня 2021 року зареєстрована за ТОВ УКРСЕДЛЕКС на підставі постанови приватного виконавця про реалізацію майна в рахунок погашення боргу від 10 березня 2021 року та акту про примусову реалізацію від 15 березня 2021 року, та в подальшому, 11 серпня 2021 року, зареєстрована за ТОВ Беламі ЮА на підставі договору купівлі продажу від 11 серпня 2021 року та 08 вересня 2021 року зареєстрована за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 08 вересня 2021 року.

Квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_19 перереєстровані з боржника на переможців торгів. 30 листопада 2021 року приватним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII за його заявою.

Наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2023 року № 930/7 Про зупинення діяльності приватного виконавця Безмагоричних М.А. зупинено діяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. строком на один місяць відповідно до подання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07 квітня 2023 року № 42785/Ш-4145/20.5.1, погодженого головою та членами Дисциплінарної комісії приватних виконавців.

У наказі зазначено, що приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. під час виконання професійних обов`язків грубо порушив вимоги пункту 2 частини першої статті 4 Закону України Про органи та осіб які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів щодо здійснення діяльності приватного виконавця з дотриманням принципів законності; пункту 3 частини першої статті 2 Закону України Про виконавче провадження щодо здійснення виконавчого провадження з дотриманням засад законності; статті 24 Закону України Про виконавче провадження, статті 25 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів щодо прийняття до виконання виконавчого документа за місцем виконання рішення; частини першої статті 13 Закону України Про виконавче провадження щодо винесення під час здійснення виконавчого провадження документів, передбачених законодавством; частини другої статті 18 Закону України Про виконавче провадження щодо виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом; частини восьмої статті 26 Закону України Про виконавче провадження щодо порядку реалізації майна боржника, на яке накладено арешт при відкритті виконавчого провадження.

Суд першої інстанції дійшов висновку про дотримання відповідачем строку притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, відхиливши доводи позивача щодо спливу строків притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, за якими позивач вказував на протиправність спірного наказу.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки місцезнаходженням боржника є місто Київ, то приватний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ та відкрив виконавче провадження № 64696506 не за місцем виконання, чим порушив вимоги частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII, статті 25 Закону № 1403-VIII.

Крім того, суд погодив висновок відповідача, що оскільки винесення виконавцем постанови про реалізацію майна в рахунок погашення боргу та складання актів про примусову реалізацію при реалізації майна боржником не передбачено законом та іншими нормативно-правовими актами, то при винесенні відповідних постанов та актів приватним виконавцем (позивачем) порушено вимоги частини першої статті 13 Закону № 1404-VIII, а також про те, що враховуючи, що при відкритті виконавчого провадження № 64696506 арешт на майно боржника приватним виконавцем не накладався, кошти на рахунок приватного виконавця покупцем не вносились, то приватний виконавець (позивач) при здійсненні цього виконавчого провадження порушив вимоги частини восьмої статті 26 Закону № 1404-VIII.

Приведені висновки слугували підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області.

У зв`язку з отриманням скарг ГУ ДПС у м. Києві та ОСОБА_2 Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції листом від 23 лютого 2023 року № 22442/86173-11-22/20.5.1 позивачу запропоновано надати пояснення щодо примусового виконання рішення у виконавчому провадженні № 64696506.

Наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2023 року № 930/7 «Про зупинення діяльності приватного виконавця Безмагоричних М.А.» зупинено діяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. строком на один місяць відповідно до подання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07 квітня 2023 року № 42785/Ш-4145/20.5.1, погодженого головою та членами Дисциплінарної комісії приватних виконавців.

Підставою видання наказу вказано наступне: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. під час виконання професійних обов`язків грубо порушив вимоги пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про органи та осіб які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» щодо здійснення діяльності приватного виконавця з дотриманням принципів законності; пункту 3 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» щодо здійснення виконавчого провадження з дотриманням засад законності; статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» щодо прийняття до виконання виконавчого документа за місцем виконання рішення; частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» щодо винесення під час здійснення виконавчого провадження документів, передбачених законодавством; частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом; частини восьмої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» щодо порядку реалізації майна боржника, на яке накладено арешт при відкритті виконавчого провадження.

Спірним в цій справі є питання правомірності застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року № 1403-VIII (далі Закон № 1403-VIII).

Статтею 3 Закону 1403-VIII встановлено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до статті 17 Закону 1403-VIII державне регулювання діяльності приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України, яке формує та реалізує державну правову політику у сфері організації примусового виконання рішень; видає посвідчення приватного виконавця; визначає вимоги до офіса приватного виконавця; забезпечує діяльність Кваліфікаційної комісії приватних виконавців та Дисциплінарної комісії приватних виконавців; формує Єдиний реєстр приватних виконавців України, визначає порядок його ведення; встановлює форму та порядок подання приватними виконавцями інформації про здійснення ними діяльності; здійснює контроль за діяльністю приватних виконавців та визначає порядок здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця; подає Кабінету Міністрів України пропозицію про встановлення розміру основної винагороди приватного виконавця; вводить в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення; зупиняє та припиняє право на здійснення діяльності приватного виконавця; здійснює інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Частиною першою статті 34 Закону 1403-VIII встановлено, що контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону 1403-VIII дисциплінарна комісія розглядає подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та приймає рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану» від 27 липня 2022 року № 2455-IX, який набрав чинності 25 серпня 2022 року, розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 1403-VIII доповнено пунктом 6-1 наступного змісту:

«Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану":

1) зупиняються до припинення або скасування воєнного стану в Україні встановлені частиною першою статті 40 цього Закону строки розгляду Дисциплінарною комісією подань про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та прийняття рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення;

2) відомості, які згідно з цим Законом підлягають внесенню до Єдиного реєстру приватних виконавців України, у разі відсутності технічної можливості для їх внесення вносяться Міністерством юстиції України після настання такої можливості;

3) планові та позапланові перевірки діяльності приватних виконавців не проводяться. У разі якщо на день введення воєнного стану позапланова перевірка діяльності приватного виконавця не була проведена, така перевірка проводиться в порядку, встановленому Міністерством юстиції України, після припинення або скасування воєнного стану за письмовим зверненням учасника виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця;

4) діяльність приватного виконавця може бути зупинена строком на один місяць на підставі наказу Міністерства юстиції України за поданням керівника структурного підрозділу Міністерства юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері примусового виконання рішень, погодженим не менше ніж п`ятьма членами Дисциплінарної комісії, у разі виявлення ознак грубого порушення (мотивоване обґрунтування грубості порушення визначається у тексті наказу) приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків. Протягом п`яти робочих днів з дня закінчення зазначеного строку чи дня припинення або скасування воєнного стану Міністерство юстиції України видає наказ про поновлення діяльності приватного виконавця.

Наказ Міністерства юстиції України про зупинення діяльності приватного виконавця може бути оскаржено до суду.».

Порядок проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року № 3284/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за № 1195/32647 (далі - Порядок), розділом V встановлені особливості здійснення Міністерством юстиції України контролю за діяльністю приватних виконавців у період дії воєнного стану.

Пунктом 1 розділу V Порядку визначено, що у період дії воєнного стану структурний підрозділ Міністерства здійснює перевірку дотримання приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків на підставі відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження.

За результатом перевірки відомостей в автоматизованій системі виконавчого провадження структурний підрозділ Міністерства формує інформаційну довідку відповідно до пункту 3 розділу VII Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за № 1126/29256.

У разі необхідності одержання від приватного виконавця інформації або пояснень щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків, або копій відповідних документів структурний підрозділ Міністерства може надіслати приватному виконавцю відповідний обґрунтований запит. Запит надсилається на адресу електронної пошти приватного виконавця, зазначену в Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Запитувану інформацію або копії документів приватний виконавець має надати структурному підрозділу Міністерства не пізніше п`яти робочих днів з дня надсилання запиту.

Згідно з пунктом 2 розділу V Порядку у разі виявлення ознак грубого порушення приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень структурний підрозділ Міністерства готує подання про зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць на підставі підпункту 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», яке підписує керівник структурного підрозділу Міністерства.

У поданні обов`язково мають бути зазначені обставини, установлені структурним підрозділом Міністерства, з посиланням на джерела інформації (відомості автоматизованої системи виконавчого провадження, звернення учасника виконавчого провадження або іншої особи, інформація отримана від приватного виконавця тощо), зміст виявлених порушень з посиланням на відповідні норми нормативно-правових актів.

Подання про зупинення діяльності приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня його підписання надсилається на електронні адреси всіх членів Дисциплінарної комісії приватних виконавців для погодження.

У разі погодження подання про зупинення діяльності приватного виконавця не менше ніж п`ятьма членами Дисциплінарної комісії приватних виконавців структурний підрозділ Міністерства готує проєкт наказу про зупинення діяльності приватного виконавця на підставі підпункту 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» з мотивованим обґрунтуванням грубості порушення.

Наказ про зупинення діяльності приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня його видання надсилається приватному виконавцю, діяльність якого зупинена, адміністратору автоматизованої системи виконавчого провадження, організатору електронних аукціонів, аукціонів за фіксованою ціною, операторам електронних майданчиків, підключених до електронної торгової системи, в якій здійснюються земельні торги.

Відомості про зупинення діяльності приватного виконавця вносяться до Єдиного реєстру приватних виконавців України.

Є загальновідомим факт введення в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року, який діє на час розгляду справи, тому до спірних правовідносин мають застосовуватися приписи підпункту 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1403-VIII та розділу V Порядку, які є спеціальними нормами, які регулюють порядок здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю приватних виконавців у період дії на території України воєнного стану.

Цими нормами не встановлено строків для застосування до приватного виконавця зупинення діяльності у разі виявлення ознак грубого порушення вимог законодавства у його діяльності.

При цьому встановлена підпунктом 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1403-VIII відповідальність та санкція у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць у разі грубого порушення приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків є окремим видом відповідальності, відмінною від відповідальності, передбаченої статтею 40 Закону № 1403-VIII.

Тому суд відхиляє доводи позивача про закінчення строку притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Наступним доводом апелянта є неправильний висновок суду першої інстанції внаслідок не дослідження матеріалів виконавчого провадження в повному обсязі про неправомірність відкриття виконавчого провадження позивачем. При цьому апелянт вказує на наявність у боржника майна у м. Запоріжжя, що давало йому підставу для відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що на виконанні у позивача як приватного виконавця перебувало виконавче провадження № 64696506 з примусового виконання виконавчого напису № 2210, виданого 11 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим К.Ю., про стягнення з ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» на користь ТОВ «Євроком Солюшнс» заборгованості у розмірі 20 130 000, 00 грн.

Постанова про відкриття цього виконавчого провадження винесена позивачем 02 березня 2021 року.

02 березня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 500 грн та постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 2 013 000, 00 грн.

Цього ж дня приватним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, копії якої направлені до банків для виконання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною першою статті 26 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону № 1403-VIII приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону № 1404-VIII знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Місце виконання рішення визначено статтею 24 Закону № 1404-VIII, згідно з якою приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру приватних виконавців України, виконавчим округом приватного виконавця є територія Запорізької області.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі Інструкція).

Абзацом тридцятим пункту 3 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Дослідженням матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що до заяви про відкриття виконавчого провадження від 02 березня 2021 року документи або їх копії, які підтверджують, що майно боржника знаходиться на території Запорізької області, не додавались, адже у переліку доданих до заяви документів відсутні відповідні документи.

Про ці обставини обґрунтовано зазначено й відповідачем у наказі, що є предметом спору в цій справі.

Посилання апелянта на те, що стягувачем надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - ПрАТ «Трест Київміськбід -1», , відповідно до якого на території Запорізької області є майно, зареєстроване за вказаною юридично особою, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 710 кв.м., розташоване за адресою: Запорізька обл., Гуляйпільський р., м. Гуляйполе, вулиця Спортивна, будинок 35г, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218, суд визнає незмістовними, адже в матеріалах виконавчого провадження на час винесення спірного наказу такий витяг був відсутній.

Враховуючи наведене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про те, приватний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ та відкрив виконавче провадження № 64696506 не за місцем виконання, чим порушив вимоги частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII.

Позивач також в апеляційній скарзі звертає увагу, що відкриття виконавчого провадження передбачає внесення відомостей до Єдиного реєстру боржників, що унеможливлює самостійний продаж майна боржником, а діючим законодавством не заборонено здійснювати реалізацію майна боржника, яке перебуває у податковій заставі. Більш того, податкова застава припинена на спірний об`єкт на підставі листів ДПС за 2019 та 2021 роки.

Згідно з частиною восьмою статті 26 Закону № 1404-VIII у разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Згідно з положеннями цієї норми, майно, на яке накладено арешт при відкритті виконавчого провадження може бути реалізовано боржником без звернення виконавцем стягнення на нього. У цьому випадку виконавець має зняти арешт з проданого майна після внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Приписами частини восьмої статті 26 Закону № 1404-VIII не передбачено винесення виконавцем, у разі реалізації боржником майна відповідно до цієї статті постанови про реалізацію майна в рахунок погашення боргу, а також складання актів про примусову реалізацію.

Згідно зі статтею 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Оскільки винесення виконавцем постанови про реалізацію майна в рахунок погашення боргу та складання актів про примусову реалізацію при реалізації майна боржником не передбачено Законом № 1404-VIII та іншими нормативно-правовими актами, є правильним зазначення судом першої інстанції, що при винесенні відповідних постанови та актів приватним виконавцем (позивачем) порушено вимоги частини першої статті 13 Закону № 1404-VIII.

Враховуючи, що при відкритті виконавчого провадження № 64696506 арешт на майно боржника приватним виконавцем не накладався, кошти на рахунок приватного виконавця покупцем не вносились, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що приватним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження порушено вимоги частини восьмої статті 26 Закону № 1404-VIII.

При цьому аргумент апелянта, що внесення відомостей до Єдиного реєстру боржників при відкритті виконавчого провадження унеможливлює самостійний продаж боржником майна, в контексті спірних правовідносин не змінюють висновків суду першої інстанції про порушення позивачем вимог законодавства, які стали підставою для прийняття відповідачем рішення про зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць.

Доводи апелянта про припинення податкової застави на реалізоване майно відповідно до листів ДПС від 2019 та 2021 років не знайшли підтвердження в ході розгляду справи. При цьому факт перебування реалізованого позивачем майна боржника у податковій заставі підтверджено скаргою ГУ ДПС у м. Києві та доданими до скарги інформаційними довідкам з Державного реєстру.

Також є необґрунтованими доводи позивача, що діючим законодавством не заборонено здійснювати реалізацію майна боржника, яке перебуває у податковій заставі.

За приписами пунктів 92.1 - 92.3 статті 92 Податкового кодексу України платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі, якщо інше не передбачено законом.

Платник податків може відчужувати майно, що перебуває у податковій заставі, тільки за згодою контролюючого органу, а також у разі, якщо контролюючий орган впродовж десяти днів з моменту отримання від платника податків відповідного звернення не надав такому платнику податків відповіді щодо надання (ненадання) згоди.

У разі якщо в податковій заставі перебуває лише готова продукція, товари та товарні запаси, платник податків може відчужувати таке майно без згоди контролюючого органу за кошти за цінами, що не є меншими за звичайні, та за умови, що кошти від такого відчуження будуть направлені в повному обсязі в рахунок виплати заробітної плати, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або погашення податкового боргу.

У разі відчуження або оренди, або надання у лізинг майна, яке перебуває у податковій заставі, платник податків за згодою контролюючого органу зобов`язаний замінити його іншим майном такої самої або більшої вартості. Зменшення вартості заміненого майна допускається тільки за згодою контролюючого органу за умови часткового погашення податкового боргу.

У разі здійснення операцій з майном, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу платник податків несе відповідальність відповідно до закону.

Таким чином, реалізація майна, яке перебуває у податковій заставі, вимагає попередню згоду контролюючого органу, проте в цьому випадку, виходячи з обставин справи та скарги ГУ ДПС у м. Києві, попередньої згоди контролюючого органу на отримано, тобто порушено вимоги Податкового кодексу України щодо реалізації майна, яке знаходиться в податковій заставі.

Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про правомірність зупинення діяльності строком на один місяць приватного виконавця Базмагоричних М.А. наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2023 року № 930/7.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року в справі № 280/2644/23 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року в справі № 280/2644/23 за позовом приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 24 квітня 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов