Справа № 740/602/24
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/602/24
Провадження № 2-а/740/27/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа інспектор Ніжинського ВРПП ГУ НП в Чернігівській області Романенко Роман Сергійович, про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень,

установив:

У січні 2024 року ОСОБА_2 як законний представник ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила поновити строк на оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення від 19 липня 2023 року серії БАД № 303928 та БАД № 303929, прийнятих інспектором Ніжинського РВП Романенком Р. С., якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП та ч. 5 ст. 121 КУпАП відповідно, та закрити провадження.

Позов мотивовано тим, що 19 липня 2023 року інспектор Ніжинського РВП Романенко Р. С. виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №303928, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, за те, що він керував мопедом Delta без посвідчення водія категорії «А», тобто не маючи права керування, чим порушив п. 2.1 а ПДР України. У цей же день інспектор Романенко Р. С. виніс ще одну постанову серії БАД № 303929, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, за те, що він керував мопедом Delta без номерних знаків, без мотошолому, чим порушив вимоги п.п. 2.32 ПДР України, а також перед зупинкою не увімкнув правий сигнал світловий покажчик повороту, чим порушив п. 9.2 а ПДР України.

Позивачка вважає, що винесені постанови не відповідають чинному законодавству, винесені без з`ясування всіх обставин справи, адже ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи, визнаний рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.05.2020 недієздатним; рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.08.2022 строк дії попереднього рішення продовжено до 07 серпня 2024 року. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта КНП Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня Чернігівської обласної ради № 151 від 16 червня 2022 року у ОСОБА_1 має місце стійкий хронічний психічний розлад, який позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, у ОСОБА_1 ніколи не перебував і не перебуває у користування будь який транспорт.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 лютого 2024 року поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні позову з підстав необґрунтованості вимог, посилаючись на те, що оскаржувана постанова відповідає встановленим законом нормам, поліцейський, який складав постанову про адміністративне правопорушення, діяв у межах своїх повноважень. Просила залишити позов без розгляду, оскільки позивач звернувся до суду майже через пів року після того, як отримав оскаржувану постанову. Просила судове засідання проводити без участі представника відповідача.

Поліцейський ОСОБА_4 подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову з підстав необґрунтованості вимог. Зокрема, зазначив, що 19.07.2023, перебуваючи на добовому чергуванні в наряді ГРПП № 1 при патрулюванні АДРЕСА_1 , о 21 год. 30 хв. було зупинено мопед «Дельта» без номерного знака, яким керував ОСОБА_1 без вдягнутого мотошолома. На вимогу поліцейського надати документи на право керування транспортним засобом та інші відповідні документи виявилося, що в останнього відсутнє посвідчення водія. Поліцейським було розглянуто справи на місці вчинення адміністративних правопорушень за участю водія транспортного засобу у порядку та на підставі чинного законодавства, за результатами яких винесено постанови серії БАД № 303928 та БАД № 303929. ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до ст. 268 КУпАП та строки оскарження, з матеріалами останній ознайомився, про що свідчить його підпис на постановах. Доказами у вказаній справі є копія пояснень поліцейського ОСОБА_4 .

Позивачка подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що відповідно до постанов доказом вчинення правопорушення є відео М 505, які відповідачем не було долучено ні до постанов, ні до відзиву. Крім того, стверджувала, що підписуючи вказані постанови, ОСОБА_1 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, він не розумів, що саме підписує і за що його притягують до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що згідно з оскаржуваною постановою серії БАД № 303928 від 19.07.2023, 19.07.2023 о 21 год. 30 хв. у АДРЕСА_1 , водій ОСОБА_1 керував мопедом Delta без номерного знака, без посвідчення водія категорії «А», тобто не маючи права керування, чим порушив п. 2.1 а ПДР України.

Відповідно до постанови серії БАД № 303929, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, 19.07.2023 о 21 год. 30 хв. у АДРЕСА_1 , водій ОСОБА_1 керував мопедом Delta без номерного знака, без мотошолома, чим порушив п.п. 2.32 ПДР України, перед зупинкою не увімкнув правий сигнал світловий покажчик повороту, чим порушив п. 9.2 а ПДР України.

ОСОБА_1 , 1995 року народження, є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання другої (2) групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 28 вересня 2017 року УПСЗН Ніжинської міської ради.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 травня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуна ОСОБА_2 .

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 серпня 2022 року строк дії вищевказаного рішення суду про визнання ОСОБА_1 недієздатним продовжено на два роки до 07 серпня 2024 року.

Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради Чернігівської області ОСОБА_5 видано свідоцтво № 219 про те, що вона згідно з рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.05.2020 призначена опікуном недієздатного ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин неосудності особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення

Ураховуючи вищенаведене, з огляду на надані позивачем документи, які вказують на те, що він станом на час прийняття поліцейським оскаржуваних постанов перебував у стані неосудності, а тому не підлягав адміністративній відповідальності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, скасувати постанови про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності та закрити справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з неосудністю суб`єкта адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 72, 73, 77, 242-246, 286 КАС України, -

ухвалив:

Адміністративний позов законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа інспектор Ніжинського ВРПП ГУ НП в Чернігівській області Романенко Роман Сергійович, про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАД № 303928, прийняту 19 липня 2023 року поліцейським Ніжинського районного відділу поліції, лейтенантом поліції Романенком Романом Сергійовичем.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, закрити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАД № 303929, прийняту 19 липня 2023 року поліцейським Ніжинського районного відділу поліції, лейтенантом поліції Романенком Романом Сергійовичем.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко