Справа № 200/2034/23
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року справа №200/2034/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 р. у справі № 200/2034/23 (головуючий І інстанції Молочна І.С. ) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» до Львівської митниці про оскарження бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Меркурій» (далі позивач, ТОВ «Меркурій»), звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Львівської митниці (далі відповідач, митниця), в якому просило:

- визнати бездіяльність Львівської митниці Державної митної служби України щодо неприйняття (не своєчасне прийняття) рішення про відмову у митному оформленні UA209170/2023/000711 від 23.03.2023 у встановлений законом строк протиправною, такою, що суперечить статті 255 та статті 256 Митного кодексу України, де визначено строк на прийняття рішення стосовно митного оформлення;

- стягнути з Львівської митниці Державної митної служби України 5823,48 грн. (п`ять тисяч вісімсот двадцять три грн. 48 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурій.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права. Суд неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи; висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, суд не взяв до уваги те, що відповідно до статті 255 МК України митне оформлення завершується в найкоротший можливий строк, але не більше ніж чотири робочих години з моменту пред`явлення митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі: 2) підтвердженого письмово бажання декларанта або уповноваженої ним особи подати відповідно до цього Кодексу додаткові документи чи відомості про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару.

Позивач не звертався до відповідача з бажанням подати відповідно до цього Кодексу додаткові документи чи відомості про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару.

Позивачу про таке звернення не відомо і в матеріалах справи таких доказів немає.

Відповідач зобов`язаний прийняти рішення щодо митного оформлення протягом 4 (чотирьох) годин. Для перевищення цього строку не було жодних підстав.

Позивач не просив надати йому строк на подання документів.

Суд з невідомих джерел зазначив, що митне оформлення здійснювалося менше трьох годин, хоча воно здійснювалося з 20.02.2023 по 23.02.2023 (чотири доби) і ніяких заяв про надання більшого строку.

Від відповідача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

В обґрунтування зазначено зокрема, що митну декларацію типу ІМ40ДЕ № 23UA25U6 прийнято до митного оформлення о 14:35 год. 20.02.2023 та зареєстровано о 14:36 год. 20.02.2023 державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 (закріплена особиста номерна печатка (далі по тексту ОНП) - 497).

За результатами аналізу поданих до митного оформлення документів, поданих на підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості товарів, було встановлено, що відповідно до додатку № 22 до контракту № FD-2812/20 від 28.12.2020 передбачено часткову передоплату товару. Проте, банківські платіжні документи декларантом до митного оформлення не подавалися. До митного оформлення подано CMR б/н від 17.02.2023, у якій відсутній підпис відправника товару, що є порушенням вимог статті 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів. До митного оформлення не подано договір з особою, що організовувала чи здійснювала безпосередньо перевезення товару до місця ввезення на митну територію України. На підтвердження митної вартості декларантом надано рахунок від 20.02.2023 № 18, що містить посилання на заявку від 16.02.2023, яка до митного оформлення не подавалася.

Таким чином, при заявлені митної вартості виявлено неподання документів, визначених ч. 2 ст. 53 МКУ, та відсутність у поданих документах всіх відомостей щодо складових митної вартості, що, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 54 МКУ є підставою письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МКУ додаткові документи та відомості.

Також, шляхом вивчення інформації, наявної в ЄАІС Держмитслужби, встановлено, що підприємство ТОВ «Меркурій» в попередні періоди неодноразово імпортувало ідентичний товар. При цьому митна вартість ним заявлялася за другорядними методами (3 та 6) на рівні 1,73 та 1,78 дол. США за кг. Натомість, заявлений рівень митної вартості склав 1,596 дол. США за кг.

Таким чином, у державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 були законні підстави для витребування додаткових документів, відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МКУ. Така вимога була надіслана 20.02.2023 о 16.24 год., тобто через 1:49 год. після прийняття декларації в роботу. Відомості про відповідну затримку були внесені до АСМО Інспектор.

Декларантом позивача 20.02.2023 о 16:37 год. та 16:38 год., а також 21.02.2023 о 9:30 год. та 09:31 год. надсилалися додаткові документи, а саме: проформу-інвойс від 23.12.2022 №2312, комерційна пропозиція №39 від 01.02.2023, прайс-лист №35 від 01.02.2023, платіжний документ swift від 23.12.2022 б/н на суму 28500 євро.

21.02.2023 о 14:16 год. декларантом надіслано листа з заявою наступного змісту: «Були надані всі наявні документи. Прошу підтвердити митну вартість». Проте, сам лист адресований начальнику Київської міської митниці.

22.02.2023 о 14:29 год. декларантом був надісланий ще один лист, адресований начальникові Київської міської митниці, аналогічний за змістом до попереднього з тією різницею, що фразу «Прошу підтвердити митну вартість» замінено на «Прошу винести рішення та завершити митне оформлення.»

23.02.2023 о 12:06 год. декларантом надіслано ще один лист, адресований начальнику Львівської митниці, про надання всіх наявних документів та завершення митного оформлення. Час отримання такого листа слід вважати вірним часом завершення формальності «подання додаткових документів відповідно до частини 3 статті 53 цього Кодексу в межах передбаченого нею строку» відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 255 МКУ.

Державний інспектор відділу контролю митної вартості управління митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання ОСОБА_2 , здійснивши аналіз всіх поданих документів дійшов висновку про неможливість визнання заявленої декларантом митної вартості відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, та виніс рішення про коригування митної вартості від 23.02.2023 №UA20900/2023/900093/1.

Рішення про коригування митної вартості товарів від 23.02.2023 №UA20900/2023/900093/1 винесено о 12:47 год. та о 12:50 год. надіслано декларантові.

23.02.2023 державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення UA209170/2023/000711. Вказана картка відмови винесена з причини неможливості завершення митного оформлення у зв`язку з необхідністю внесення змін у гр. 12, 45, 46, 43, 44 ЕМД (у зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товару від 23.02.2023 № UA209000/2023/900093/1), п. 6 ст. 54, ст. 55 МКУ.

Таким чином, з моменту прийняття декларації №23UA25U6 до митного оформлення та до моменту надсилання декларантові рішення про коригування митної вартості №UA20900/2023/900093/1 (з урахуванням затримки на подання додаткових документів) минуло 2 год. 33 хв., що не перевищує часові норми, визначені ч. 1 ст. 255 МКУ.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Враховуючи те, що з часу скерування декларанту вимоги про надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МКУ (вимога була надіслана 20.02.2023 о 16.24 год), декларантом позивача 20.02.2023 о 16:37 год. та 16:38 год., а також 21.02.2023 о 9:30 год. та 09:31 год. надсилалися додаткові документи, а також те, що листи від 21.02.2023 о 14:16 год. та від 22.02.2023 о 14:29 год. про відмову у наданні інших документів та прийняття рішення щодо завершення митного оформлення, які були адресовані Київській митниці, та лише 23.02.2023 о 12:06 год. декларантом надіслано лист, який адресований начальнику Львівської митниці, про надання всіх наявних документів та завершення митного оформлення, посадовою особою митниці було винесено Рішення про коригування митної вартості товарів від 23.02.2023 №UA20900/2023/900093/1 о 12:47 год. та о 12:50 год. надіслано декларантові.

Таким чином, тривалість митного оформлення товарів за МД від 20.02.2023 № 23UA25U6 зумовлена діями декларанта, який впродовж 20.02.2023 та 21.02.2023 здійснював надсилання додаткових документів, а лист, який адресований начальнику Львівської митниці про надання всіх наявних документів та завершення митного оформлення, скеровано лише 23.02.2023 о 12:06 год.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Відповідно до скрін-копії з електронного кабінету в автоматизованій системі митного оформлення Інспектор 20.02.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації о 14 годині 35 хвилин декларант, Товариство з обмеженою відповідальністю ДАЛЕТ БРОК , подав до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №23UA25U6.

Згідно із митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 23UA25U6 за якою заявлено товар Кунлунь повністю очищений парафін 56/58, що переміщувався на адресу ТОВ Меркурій (), товар було придбано за непрямим контрактом з NAFTADON LTD (Болгарія). Фактурна вартість товару на умовах FCA-Ґданськ склала 29967,00 євро, заявлена за основним методом митна вартість - 1225876,36 грн.

Як вбачається із інформації, що міститься в графі 44 зазначеної митної декларації, декларантом до митного оформлення були подані наступні документи: договір (контракт) №FD-2812/20 від 28.12.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №22 від 23.12.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №6 від 30.12.2022; договір №ДБ2501-1 від 25.01.2023; сертифікат аналізу від 11.12.2022.

Відповідно до скрін-копії з електронного кабінету в автоматизованій системі митного оформлення Інспектор митну декларацію типу ІМ40ДЕ №23UA25U6 прийнято до митного оформлення о 14 годині 35 хвилин 20.02.2023 та зареєстровано о 14 годині 36 хвилин 20.02.2023.

Відповідно до скрін-копії з електронного кабінету в автоматизованій системі митного оформлення Інспектор 20.02.2023 о 16 годині 24 хвилини позивачу направлено повідомлення про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до статті 53 Митного кодексу України, яке отримано позивачем 20.02.2023 о 16 годині 32 хвилини.

22.02.2023 декларант, Товариство з обмеженою відповідальністю ДАЛЕТ БРОК, листом повідомив начальника Київської міської митниці, зокрема, про те, що з вимогою необхідності подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до статті 53 Митного кодексу України по митній декларації 23UA25U6 від 20.02.2023, ознайомлений. Декларантом було додатково відправлено: банківський платіжний документ від 23.12.2023, рахунок-проформу №2312 від 23.12.2023, прайс-лист №35 від 01.02.2023, комерційну пропозицію №39 від 01.02.2023. Були надані всі наявні документи, просив винести рішення та завершити митне оформлення, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до скрін-копії з електронного кабінету в автоматизованій системі митного оформлення Інспектор, декларант, Товариство з обмеженою відповідальністю ДАЛЕТ БРОК, досилав листи щодо підтвердження митної вартості відповідно до статті 53 Митного кодексу України 21.02.2023 о 14:16:55 годин, 22.02.2023 о 14:04:32, 23.02.2023 о 12:06:09, що не заперечується позивачем.

23.02.2023 відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900093/1 за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №23UA25U6, яке отримано позивачем в автоматизованій системі митного оформлення Інспектор 23.02.2023 о 12 годині 50 хвилин.

Відповідно до Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000711, яка була сформована в автоматизованій системі митного оформлення Інспектор 23.02.2023 о 14:02:21, зазначено, зокрема, що за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України: пакувальний лист (Packing list) б/н від 01.02.2023; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №000000051 від 01.02.2023; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 17.02.2023; декларація про походження товару (Declaration of origin) №000000051 від 01.02.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №18 від 20.02.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №5 від 20.02.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №FD-2812/20 від 28.12.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №22 від 23.12.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №6 від 30.12.2022; договір про надання послуг митного брокера №ДБ2501-1 від 25.01.2023; інші некласифіковані документи: Сертифікат аналізу від 11.12.2022; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №23UA25U6 від 20.02.2023, поданих 20.02.2023 o 14 годині 35 хвилин декларантом або уповноваженою ним особою Товариство з обмеженою відповідальністю ДАЛЕТ БРОК, повідомило про відмову митному оформленні (випуску) товарів, з таких причин: Неможливість завершення м/о по причині необхідності внесення змін у гр. 12, 45, 46, 43, 44 ЕМД (у зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товару від 23.02.2023 №UA209000/2023/900093/1) пункту 6 статті 54, статті 55 Митного кодексу України. Постанова Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій, наказ Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631 Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, наказ Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651 Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа. Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Подання нової ЕМД із змінами у зазначених графах ЕМД відповідно до рішення про визначення митної вартості від 23.02.2023 №UA209000/2023/900093/1.

06.04.2023 позивачем сформована претензія вих.№06-04/23-1, в якій, зокрема, зазначено, що 20.02.2023 до Львівської митниці була подана ВМД для митного оформлення товару №23UA25U6. Рішенням №UA209170/2023/900093/000711 щодо митного оформлення, яким було відмовлено у митному оформленні прийнято аж 23.02.2023, тобто, на четвертий день. Рішення не було прийнято у встановлений законом строк без підстав, передбачених законом (частина друга статті 256 Митного кодексу України). Протиправна бездіяльність завдала шкоди заявнику у вигляді сплати штрафу за простій транспортного засобу з вини замовника у розмірі 50 євро за добу. Відповідно до умов Договору-заявки від 16.02.2023 48 годин є нормативний простій, який розрахований із 24 годин на митне оформлення та 24 годин на розвантаження, тому на думку позивача, у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача щодо неприйняття рішення стосовно митного оформлення у встановлений законом строк наднормовий простій транспортного засобу становить 3 (три) доби. Сума стягнення розрахована наступним чином 50 євро за добу = 1941,16 грн. за добу. Загальна кількість днів простою з вини відповідача 3 (три). Загалом виходить 1941,16 грн.*3=5823,48 грн. Просив добровільно компенсувати завдану шкоду та сплатити 5823,48 грн. на користь заявника.

До зазначеної претензії позивач долучив копію Договору-заявки від 16.02.2023 та рахунок №24 від 24.02.2023 для підтвердження розміру розрахунку завданої шкоди.

Претензія позивача від 06.04.2023 вих.№06-04/23-1 не містить в собі назву та реквізити особи, до якої вона звернена. Разом із цим, в матеріалах справи відсутні докази направлення такої претензії відповідачу.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням затримки позивачем на подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до статті 53 МК України, з моменту прийняття декларації №23UA25U6 до митного оформлення, 23.02.2023 о 12:06:09 годині, та до моменту оформлення Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000711, 23.02.2023 о 14:02:21, минуло менше 2 годин, що не перевищує строк, визначений частиною першою статті 255 МК України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пп.23, 24 та 29 ч.1 ст.4 Митного кодексу України, митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку

Митні формальності становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно із ч.ч.1-3 ст.24 Митного кодексу України кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Предметом оскарження є:

1) рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні;

2) дії - вчинки посадових осіб та інших працівників органів доходів і зборів, пов`язані з виконанням ними обов`язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України;

3) бездіяльність - невиконання органами доходів і зборів, їх посадовими особами та іншими працівниками обов`язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України, або неприйняття ними рішень з питань, віднесених до їх повноважень, протягом строку, визначеного законодавством.

Правила цієї глави застосовуються у всіх випадках оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, крім оскарження постанов по справах про порушення митних правил та випадків, коли законом встановлено інший порядок оскарження зазначених рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з приписами пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зокрема, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу (пункт 2 частини 3 статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 4 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

За правилами частини 1 статті 260 Митного кодексу України, якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати митному органу тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Положеннями п.п.1 та 4 ч.1 ст.50 Митного кодексу України передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для, зокрема, але не виключно, нарахування митних платежів, розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями статей 65, 66 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 статті 53 Митного кодексу України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як встановлено частиною 1 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 2, 3 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За приписами частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Стаття 57 Митного кодексу України визначає методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту

Так, частина 1 статті 257 Митного кодексу України визначає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Статтею 246 Митного кодексу України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (стаття 248 Митного кодексу України).

Згідно зі ст.256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

За пунктом 4 частини 3 статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів.

Відповідно частини 1, 3, 5 до ст.255 Митного кодексу України митне оформлення завершується в найкоротший можливий строк, але не більше ніж чотири робочих години з моменту пред`явлення митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

У разі якщо товар декларується з використанням попередньої або періодичної митних декларацій, митне оформлення за цими деклараціями завершується у строк, що не перевищує чотирьох робочих годин з моменту їх подання.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Отже, вказана норма передбачає, що митне оформлення завершується не більше ніж чотири робочих години з моменту пред`явлення митному органу митної декларації та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що частина 2 статті 255 Митного кодексу України визначає виключні випадки коли строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей, а саме у разі:

1) виконання митних формальностей поза місцем розташування митного органу відповідно до статті 247 цього Кодексу;

2) підтвердженого письмово бажання декларанта або уповноваженої ним особи подати відповідно до цього Кодексу додаткові документи чи відомості про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару;

3) проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до заявленого митного режиму за тимчасовою митною декларацією згідно з цим Кодексом;

4) виявлення порушень митних правил, якщо товари не випускаються відповідно до частини шостої цієї статті;

5) зупинення митного оформлення відповідно до Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції";

6) подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 цього Кодексу в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні;

7) призупинення митного оформлення відповідно до статей 399 і 400 цього Кодексу.

Отже вказана норма визначає виключні випадки за якими може бути перевищений час виконання відповідних формальностей, зокрема, подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 цього Кодексу в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 4 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

За приписами частини 5, 6 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

За положенням п. 2.2- Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказ Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 631, після прийняття МД для митного оформлення у разі подання МД на паперовому носії необхідність подання документів, зазначених в графі 44 МД, визначається посадовою особою ПМО під час виконання митних формальностей, встановлених підпунктами 4.5.5 - 4.5.10 пункту 4.5 розділу IV цього Порядку.

Інформація про необхідність подання документів, зазначених в графі 44 МД, вноситься посадовою особою, що здійснює відповідну митну формальність, до розділу IV інформаційного аркуша, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку (далі - Інформаційний аркуш), із зазначенням коду документа, посади, прізвища, ініціалів, дати та часу встановлення вимоги, та засвідчується особистим підписом посадової особи.

Інформація про ознайомлення з вимогою надання документів вноситься Декларантом до розділу IV Інформаційного аркуша.

Під час виконання митних формальностей, встановлених підпунктами 4.5.5, 4.5.6, 4.5.10 пункту 4.5 розділу IV цього Порядку, у разі необхідності подання додаткових документів чи відомостей про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару згідно з Кодексом інформація про це вноситься посадовою особою, що здійснює відповідну митну формальність, до розділу V Інформаційного аркуша із зазначенням документів чи відомостей, надання яких вимагається, посади, прізвища, ініціалів цієї посадової особи, дати та часу встановлення вимоги та засвідчується особистим підписом посадової особи.

Інформація про ознайомлення з вимогою надання документів вноситься Декларантом до розділу V Інформаційного аркуша.

У разі виконання митних формальностей посадовими особами підрозділу митних компетенцій інформаційний обмін щодо необхідності подання додаткових документів чи відомостей про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару здійснюється в порядку, передбаченому абзацами четвертим - шостим пункту 2.2 цього розділу.

У разі здійснення митного оформлення товарів за ЕМД інформація про необхідність подання додаткових документів чи відомостей про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару згідно з Кодексом надсилається Декларанту електронним повідомленням, на яке накладено КЕП посадової особи митного органу, на вимогу якої здійснюється витребування відповідних документів, у тому числі посадової особи підрозділу митних компетенцій.

Для підтвердження отримання електронного повідомлення програмним забезпеченням робочого місця Декларанта в автоматизованому режимі направляється до митного органу відповідне електронне повідомлення iз зазначенням дати й часу отримання електронного повідомлення.

Отже, вказані норми надають право митному органу у визначених випадках вимагати надати (за наявності) додаткові документи, а декларант або уповноважена ним особа протягом 10 календарних днів після отримання такої вимоги надати такі документи або відмовитись у їх надані.

Системний аналіз вищезазначених норм права, зокрема, положень ч.3 ст.53, ст.54 ч.1, 2 ст.255 МК України, дає підстави для висновку, що у разі наявності підстав у митного органу для надіслання вимоги щодо надання додаткових документів строк прийняття рішення продовжується на відповідний строк до отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні в межах 10 денного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 54, ч. 2,3 ст. 53 МК України, направлено до позивача повідомленя з вимогою надати додаткові документи. Перелік документів які визначені у вимозі для підтвердження митної вартості відповідає ч. 2, 3 ст. 53 МК України. Зазначені обставини, не оскаржуються позивачем.

Вимога була надіслана 20.02.2023 о 16.24 год., тобто через 1:49 год. після прийняття декларації в роботу. Відомості про відповідну затримку були внесені до АСМО Інспектор.

Декларантом позивача 20.02.2023 о 16:37 год. та 16:38 год., 21.02.2023 о 9:30 год. та 09:31 год. до відповідача надсилалися додаткові документи.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, надіслані документи позивачем не у повному обсязі в порівнянні з витребуваними.

21.02.2023 о 14:16 год. декларантом на виконання вимоги митного органу надіслано листа, начальнику Київської міської митниці, який у даному випадку не є митним органом, який здійснює митне оформлення, з заявою наступного змісту: «Були надані всі наявні документи. Прошу підтвердити митну вартість».

Також, 22.02.2023 о 14:29 год. декларантом був надісланий лист також адресований начальникові Київської міської митниці, аналогічний за змістом до попереднього з тією різницею, що фразу «Прошу підтвердити митну вартість» замінено на «Прошу винести рішення та завершити митне оформлення.»

23.02.2023 о 12:06 год. декларантом надіслано лист, адресований начальнику Львівської митниці, про надання всіх наявних документів та завершення митного оформлення, тобто митному органові відповідачеві у справі, який здійснює митне оформлення декларації позивача.

Отже, у розумінні положень митного законодавства, з вказаного часу вважається, що позивач підтвердив, що подав відповідачеві всі наявні у нього документи та відмовився від надання інших.

Здійснивши аналіз всіх поданих документів посадова особа відповідача дійшла висновку про неможливість визнання заявленої декларантом митної вартості відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, та виніс рішення про коригування митної вартості від 23.02.2023 №UA20900/2023/900093/1.

Рішення про коригування митної вартості товарів від 23.02.2023 №UA20900/2023/900093/1 винесено о 12:47 год. та о 12:50 год. надіслано декларантові.

23.02.2023 державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення UA209170/2023/000711.

Картка відмови винесена з причини неможливості завершення митного оформлення у зв`язку з необхідністю внесення змін у гр. 12, 45, 46, 43, 44 ЕМД (у зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товару від 23.02.2023 № UA209000/2023/900093/1), п. 6 ст. 54, ст. 55 МКУ.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, з моменту прийняття декларації №23UA25U6 до митного оформлення та до моменту надсилання декларантові рішення про коригування митної вартості №UA20900/2023/900093/1, з урахуванням надіслання відповідачем вимоги щодо надання додаткових документів та подання позивачем таких документів до належного митного органу минуло 2 год. 33 хв., що не перевищує строки визначені ч. 1 ст. 255 МК України, з урахуванням положень ч.2 ст. 255 МК України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких підстав, суд вважає, що відповідачем доведена законність та правомірність своїх дій.

З урахуванням вищевикладеного, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги не є обґрунтованими, отже не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову. Доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 р. у справі № 200/2034/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 р. у справі № 200/2034/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць