Справа № 160/1324/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2024 рокуСправа №160/1324/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач), в якій позивач просить стягнути податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету у сумі 7 555,75 грн.
Ухвалою суду від 22.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Станом на 22.03.2024 до суду не надійшло ані рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 , що було направлено на адресу: АДРЕСА_1 , ані конверту з відповідною відміткою про причини повернення конверту до суду.
22.03.2024 судом було направлено запит на АТ «УКРПОШТА» щодо надання дублікату повідомлення про вручення поштової кореспонденції, яка направлялась 24.01.2024 - рекомендованим листом з повідомленнями про вручення поштового відправлення фізичній особі ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 .
Враховуючи норму частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач вважається належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі.
Відповідач суду відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку платників податків в ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що станом на час звернення позивача до суду за відповідачем рахувався податковий борг у загальному розмірі 7 555,75 грн.
Так, ОСОБА_3 було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік №3447 від 13.03.2018, якою задекларовано зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 5811,29 грн. та по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 1744,46 грн., з терміном сплати до 31.07.2018.
Також, матеріали справи містять довідку про стан розрахунків з бюджетом згідно з даними інтегрованої картки платника ІКС ДПС України з зазначенням часу виникнення податкової заборгованості ОСОБА_3 станом на 04.12.2023:
- назва платежу та код бюджетної класифікації: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, код платежу 11010500, дата виникнення податкового боргу: 31.07.2018, сума податкового боргу (всього): 5811,29 грн, основний платіж: 5811,29 грн, штрафні санкції: 0,00 грн, пеня: 0,00 грн, підстава нарахування: нарах. плат. самост. о.п. за рік (декл. термін спл.пот.рік) Податкова декларація про майновий стан і доходи №3447 від 13.03.2018 терм спл. 31.07.2018;
- назва платежу та код бюджетної класифікації: військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, код платежу 11011001, дата виникнення податкового боргу: 31.07.2018, сума податкового боргу (всього): 1744,46 грн, основний платіж: 1744,46 грн, штрафні санкції: 0,00 грн, пеня: 0,00 грн, підстава нарахування: нарах. плат. самост. о.п. за рік (декл. термін спл.пот.рік) Податкова декларація про майновий стан і доходи №3447 від 13.03.2018 терм спл. 31.07.2018.
Разом: 7 555,75 грн.
У зв`язку з несплатою позивачем у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми податкового боргу надано не було.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно із пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із пунктом 203.2 статті 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
При цьому грошові зобов`язання самостійно визначені платником податків сплачені не були.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган фіскальної служби надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
На підставі пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Вищевказана податкова вимога була направлена на адресу платника податків засобами поштового зв`язку, та яку повернуто на адресу контролюючого органу з причин «закінчення терміну зберігання».
Керуючись підпунктами 95.1-95.3 статті 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Судом встановлено, що узгоджене грошове зобов`язання в сумі 7555,75 грн своєчасно та в повному обсязі відповідачем не було сплачено, а тому сума податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування становить 5811,29 грн та по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування становить 1744,46 грн.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивачем щодо стягнення з відповідача податкового боргу в загальній сумі 7555,75 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
У зв`язку з відсутністю таких витрат, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету у сумі 7 555 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 75 копійок.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя М.В. Бондар