Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 квітня 2024 року м. ПолтаваСправа № ЗП/4405/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бойко С.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, у якій просить вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Військовому коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизиції імені Герорїв Крут, в особі начальника та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії щодо відрядження та переміщення ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини поза місцем проживання позивача, до набрання законної сили рішення суду у справі.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 повідомлено начальником відділу кадрів Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизиції імені Героїв Крут та доведено в усній формі про те, що з 01 травня 2024 року його переміщують шляхом відрядження бо бойової військової частини поза межами місця його проживання. Зазначає, він є особою з інвалідністю, згоди на переміщення та відрядження він не дає, а тому наказ Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизиції імені Героїв Крут про переміщення ОСОБА_1 шляхом відрядження до бойової частини поза межами його проживання є явно протиправним.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За приписами п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 № 2, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

При вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, позивач повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв`язку із чим обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову не навів беззаперечних доводів, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, або є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Окрім цього, ОСОБА_1 жодним чином не доведено факт існування наказу Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікації та інформатизиції імені Героїв Крут про переміщення ОСОБА_1 шляхом відрядження до бойової частини поза межами його проживання, який він вважає явно протиправним.

Суд звертає увагу, що наявність ознак протиправності оскаржених дій, бездіяльності чи рішення може бути виявлено судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

При розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність оскарженого рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Оцінка протиправності таких рішень, дій та бездіяльності надається під час розгляду справи по суті.

Враховуючи зазначене, здійснивши оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про їх необґрунтованість та не знаходить підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя С.С. Бойко