Справа № 160/1099/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2024 рокуСправа № 160/1099/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
11.01.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому позивач просить суд:
- визнати дії Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області по відмові в наданні інформації на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 15.11.2023 за вих. № 1960, протиправними;
- зобов`язати Самбірський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області надати інформацію на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 15.11.2023 за вих. № 1960.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.11.2023 Первинною професійною спілкою «Правозахисники країни» направлено до Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області запит з проханням надати копії журналів обліку інструктажів, книги нарядів, бортового журналу транспортного засобу, журналу виїзду та повернення транспортних засобів, журналу видачі спецзасобів та ін. в частині, що стосується члена профспілки інспектора відділу реагування патрульної поліції Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.10.2023. Відповідач листом від 21.11.2023 №Д-12/3і/58/01-2023 повідомив позивачу про неможливість надання інформації, оскільки ОСОБА_1 є членом профспілки та додатково повідомлено про необхідність звернення до Головного управління Національної поліції у Львівській області. З огляду на викладене, позивач просить суд адміністративний позов задовольнити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
12.02.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву (вх. №5279/24), в якому останній зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування правової позиції зазначено, що розглянувши запит позивача від 15.11.2023 за вих. №1960 листом від 21.11.2023 за вих. №Д-12/3і/58/01-2023 було повідомлено запитувача інформації про відсутність законних підстав для надання запитуваної інформації. Означене було зумовлено тим, що запитувачем не надано відомості щодо членства конкретного поліцейського у Первинній професійній спілці «Правозахисники країни».
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.
15.11.2023 за ініціативою голови ОСОБА_2 , Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулась до Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з запитом за вих. №1960, у якому просила надати копії журналів обліку інструктажів, книги нарядів, бортового журналу транспортного засобу, журналу виїзду та повернення транспортних засобів, журналу видачі спецзасобів та ін. в частині, що стосується члена профспілки інспектора відділу реагування патрульної поліції Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.10.2023.
Листом Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 21.11.2023 №Д-12/3і/58/01-2023 позивачу повідомлено про те, що відповідач є територіальним підрозділом в структурі ГУНП у Львівській області, не є роботодавцем ОСОБА_1 та не володіє запитуваною інформацією. Крім того, зазначено про відсутність інформації про членство ОСОБА_1 у Первинній професійній спілці «Правозахисники країни».
Зазначене стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію»).
Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про Національну поліцію» поліція забезпечує доступ до публічної інформації, володільцем якої вона є, у порядку та відповідно до вимог, визначених законом.
Відповідно до статті 248 Кодексу Законів про працю України для реалізації повноважень профспілок, передбачених Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», члени виборних органів профспілкових організацій підприємств, установ і організацій, вищестоящих профспілкових органів, а також повноважні представники цих органів мають право: вимагати і одержувати від власника або уповноваженого ним органу, іншої посадової особи відповідні документи, відомості та пояснення щодо умов праці, виконання колективних договорів, додержання законодавства про працю та соціально-економічних прав працівників; перевіряти розрахунки з оплати праці та державного соціального страхування, використання коштів на соціальні і культурні заходи та житлове будівництво.
Закон України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13.01.2011 (далі Закон № 2939-VII) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.
Відповідно до визначення, наведеного у ч. 1 ст. 1 цього Закону, публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Згідно з частиною другою статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI).
Частиною 2 Закону № 2939-VI передбачено, що до розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють: інформацією про стан довкілля; інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).
Частиною четвертою статті 13 Закону № 2939-VI встановлено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Відповідно до частин першої, третьої статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Частиною першою статті 20 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону № 2939-VI у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.
Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі (ч. 5 ст. 22 Закону № 2939-VI).
Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду (ч. 1 ст. 23 Закону № 2939-VI).

Запитувач має право оскаржити, зокрема, відмову в задоволенні запиту на інформацію (п. 1 ч. 2 ст. 23 Закону № 2939-VII).

Згідно з пунктом 6 частини першої ст. 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі № 9901/925/18 дійшла висновку, що розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив та яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він (розпорядник) володіє. Тобто розпорядник може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.

Згідно ст. 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999 №1045-XIV (далі Закон №1045-XIV) професійна спілка (профспілка) добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання); первинна організація профспілки добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.

Відповідно до ст. 2 Закону № 1045-XIV професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

Згідно ст. 3 Закону № 1045-XIV дія цього Закону поширюється на діяльність профспілок, їх організацій, об`єднань профспілок, профспілкових органів і на профспілкових представників у межах їх повноважень, на роботодавців, їх об`єднання, а також на державні органи та органи місцевого самоврядування.

Особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), Національній поліції, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України встановлюються відповідними законами.

Частинами 1, 2 ст. 104 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону № 1045-XIV. Професійні спілки поліції здійснюють свої повноваження із урахуванням обмежень, що накладаються на працівників поліції цим Законом.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1045-XIV профспілки, їх об`єднання мають право одержувати безоплатно інформацію від роботодавців або їх об`єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів, а також інформацію про результати господарської діяльності підприємств, установ або організацій. Зазначена інформація має бути надана не пізніше п`ятиденного терміну.

Предметом спору у цій справі є дії Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області по відмові в наданні інформації на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни».

Суд зазначає, що професійні спілки поліції здійснюють свої повноваження із урахуванням обмежень, що накладаються на працівників поліції цим Законом. Професійним спілкам працівників поліції та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь.

З матеріалів справи видно, що положеннями Статуту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», затвердженого загальними зборами засновників Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» (протокол від 17.07.2017 №17/07-17), визначено, що профспілка є добровільною неприбутковою організацією, створеною за територіальною та галузевою ознаками, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їхньої професійної діяльності, трудової діяльності та навчання з метою представництва, реалізації та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки.

Відповідно до п. 1.4 Статуту, профспілка об`єднує осіб, які працюють в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області (), а також осіб, які звільнилися у зв`язку з виходом на пенсію з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (), а також інших осіб, пов`язаних з правоохоронною діяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону №1045-XIV профспілки, їх об`єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об`єднаннями громадян.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 Статуту первинної професійної спілки «Правозахисники країни», членство в профспілці є добровільним. Вступ до Профспілки та вихід з неї проводиться в індивідуальному порядку за особистою письмовою заявою до Голови Профспілки, який приймає рішення самостійно або Профспілкового комітету, який в місячний термін приймає рішення з цього питання. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість присутніх на засіданні виборного органу.

Членами Профспілки можуть бути працівники, науковці та приватні особи що забезпечують себе роботою самостійно в області права, в тому числі, але не виключно працівники органів внутрішніх справ, Національної поліції України, відомчих навчальних закладів МВС, пенсіонери органів внутрішніх справ, Національної поліції та фізичні особи, які проходили службу на атестованих посадах, а також штатні працівники виборних органів Профспілки. Членами Профспілки можуть бути також працівники, які перебувають або перебували у трудових відносинах з органами внутрішніх справ, Національної поліції України, члени ДНД, працівники підприємств та організацій, створених за участі або для виконання статутних завдань Профспілки та інші юридичні особи й громадяни, з якими Профспілка співпрацює в досягненні виконання статутних завдань.

Так, позивачем до суду були надані копії заяви ОСОБА_1 від 24.11.2021 про прийняття його як члена Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», а також заяви ОСОБА_1 від 11.11.2023 про отримання від імені профспілки на підставі ст. 28 Закону України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності» від Самбірського РВП ГУНП у Львівській області інформації, а саме: копії журналів обліку інструктажів, книги нарядів, бортового журналу транспортного засобу, журналу виїзду та повернення транспортних засобів, журналу видачі спецзасобів та ін. в частині, що стосується члена профспілки інспектора відділу реагування патрульної поліції Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.10.2023.

З огляду на те, що запит позивача стосується члена профспілки, а саме ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що питання стосуються прав, свобод та інтересів безпосередньо члена цієї профспілки, що надає право позивачу здійснювати його захист в порядку, передбаченому Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Таким чином, розгляд запиту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 15.11.2023 за вих. №1960 відповідачем повинен здійснюватися відповідно до приписів ст. 28 Закону №1045-XIV, якою передбачено, що профспілки, їх об`єднання мають право одержувати безоплатно інформацію від роботодавців або їх об`єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів, а також інформацію про результати господарської діяльності підприємств, установ або організацій. Зазначена інформація має бути надана не пізніше п`ятиденного терміну.

Отримання запитуваної інформації позивачем гарантується законодавством України, зокрема, статтями 248, 251 Кодексу законів України про працю, статтею 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

При цьому, положення ст. 28 Закону №1045-XIV не обмежують право профспілки отримувати інформацію лише у роботодавця, оскільки зазначеною нормою надано право профспілці на отримання безоплатної інформації від роботодавців або їх об`єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів.

Позивач вказує про те, що відповідачем так і не було надано інформації на запит від 15.11.2023 №1960.

Разом з тим, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що запитувана позивачем інформація була надана Самбірським РВП ГУНП у Львівській області до Головного управління Національної поліції у Львівській області, що підтверджується листом від 26.01.2024 №980/58/01-2024. Доказів на підтвердження надання запитуваної інформації позивачу матеріали справи не містять.

Суд зауважує, що положення статті 28 Закону №1045-XIV не обмежують право профспілки отримувати інформацію лише у роботодавця, оскільки зазначеною нормою надано право профспілці на отримання безоплатної інформації від роботодавців або їх об`єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів.

Відтак, зазначене вище виключає відсутність підстав у відповідача для розгляду запиту позивача у порядку, визначеному Законом №1045-XIV, оскільки Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» є легалізованою, відтак, користується усіма наданими їй Законом правами та повноваженнями.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено, що відповідач надав інформацію на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни».

Водночас суд зауважує, що відповідь на запит від 15.11.2023 № 1960 не була надана відповідачем в межах п`ятиденного терміну.

Відповідно до частин 1, 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем фактично було надано відповідь на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 15.11.2023 за вих. № 1960, якою позивачу було відмовлено у наданні інформації, не у строк, встановлений законом, а тому, вчинені не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» №1045-XIV. Разом з тим, в порушення приписів ч. 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» матеріали справи не містять письмових доказів інформування запитувача інформації пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту про продовження строку розгляду запиту.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, із врахуванням фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір в розмірі 3028,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-77, 90, 94, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» (52070, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с. Новоолександрівка, вул. Сурська, буд. 96; ідентифікаційний код юридичної особи 39245807) до Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (81400, Львівська обл., м. Самбір, вул. С.Бандери, буд. 4; ідентифікаційний код юридичної особи 40108833) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо відмови в наданні інформації на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 15.11.2023 за вих. № 1960.

Зобов`язати Самбірський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області надати інформацію на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 15.11.2023 за вих. № 1960.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (81400, Львівська обл., м. Самбір, вул. С.Бандери, буд. 4; ідентифікаційний код юридичної особи 40108833) на користь Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» (52070, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с. Новоолександрівка, вул. Сурська, буд. 96; ідентифікаційний код юридичної особи 39245807) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 25.03.2024.

Суддя О.В. Царікова