Справа № 761/940/22
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 761/940/22
24 квітня 2024 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Кобаля М.І.,
суддів: Костюк Л.О., Файдюка В.В.
при секретарі: Литвин С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін клопотання представника позивача ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними і скасування рішень, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач, Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мін`юсту) про визнання протиправними і скасування рішень, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направити (вручити) ОСОБА_1 копію постанови від 06 грудня 2021 року у виконавчому провадженні № 45976297.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, в частині відмови в задоволенні позовних вимог, представник позивача ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в інтересах ОСОБА_1 .

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року - скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог. Ухвалено в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними і скасування індивідуальних рішень, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України Рубель І.В. щодо закінчення виконавчого провадження №45976297 від 06.12.2021 року.

Визнано протиправною триваючу бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України Рубель І.В., а саме до 06.12.2021 року, у виконавчому провадженні №45976297, яка полягає у невчиненні, передбачених п.п. 1, 3, 14, 16, 18, 19, ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» при тривалому невиконанні боржником рішення суду і приписів ст. 121 Земельного кодексу України.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року залишено без змін.

18.04.2024 року о 12:09 год., (після проголошення постанови в судовому засіданні 18.04.2024), на адресу суду, від представника позивача ОСОБА_3 , надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі (далі по тексту - заява).

Вказане питання призначене до розгляду в судовому засіданні на 24.04.2024 року.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, зокрема, неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст.313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слухання справи.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Досліджуючи матеріали справи та заяву представника позивача про стягнення судових витрат, колегією суддів встановлено, що під час перегляду судового рішення в апеляційній інстанції судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 понесено судові витрати на сплату судового збору під час подання касаційної скарги на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023 року по справі №761/940/22 в розмірі 2684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 14.08.2023 року (Т.4 а.с.113).

Так, нормами адміністративного судочинства, зокрема, ст. 139 КАС України, чітко не визначено розподіл судових витрат, у разі задоволення касаційної скарги на процесуальне судове рішення, яке позбавляє права особу на допуск до правосуддя та захисту своїх законних прав та інтересів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що в даному випадку, стягнення сплаченого ОСОБА_1 судового збору в розмірі 2684,00 грн. за подачу касаційної скарги має відбуватися за рахунок Державного бюджету України.

Також, ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1488,60 грн. під час подання апеляційної скарги, що підтверджується платіжною інструкцією від 13.06.2023 року (Т.4 а.с.61).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що в даному випадку, стягнення сплаченого ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1488,60 грн., за подачу апеляційної скарги, має відшкодовуватися за рахунок відповідача по справі - Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто 744,30 грн.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що в даному випадку, заява представника позивача ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 134, 242, 252, 308, 310, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), витрати пов`язані з поданням касаційної скарги у розмірі 2 684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн.) гривень 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 744, 30 грн. (сімсот сорок чотири грн. 30 коп.).

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Л.О. Костюк

В.В. Файдюк

Повний текст виготовлено 24.04.2024 року