Справа № 240/1179/24
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Житомир справа № 240/1179/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неприйняття відповідного рішення за результатами розгляду заяви про призначення пенсії по інвалідності;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву про призначення пенсії по інвалідності та прийняти відповідне рішення за результатами її розгляду у встановленому порядку, з урахуванням: періоду проходження військової служби з 01.08.1989 по 22.12.2005; періоду проходження служби в МНС України з 14.11.2005 по 03.07.2006, що підтверджується довідкою №67 від 13.07.2023 та періоди роботи зазначеними в Реєстрі застрахованих осіб, що підтверджується довідками Форми ОК-5 та ОК-7.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою про призначення йому пенсії по інвалідності, однак отримав відмову в якій відсутнє роз`яснення причин відмови в призначенні пенсії. Позивач вважаючи, бездіяльність відповідача, щодо неналежного розгляду такого звернення та не прийняття відповідного рішення протиправною, а свої права на належний соціальних захист порушеними, звернувся до суду за їх захистом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

14.02.2024 через відділ документального забезпечення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає, що оскільки рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, тому Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не вчиняло будь яких протиправних дій та не приймало будь-яких рішень по заяві позивача.

В подальшому, за клопотанням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, ухвалою суду від 15.02.2024 продовжено строк розгляду справи, застосовуючи ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та залучив до участі у справі №240/1179/24 в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

12.03.2024 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

15.03.2024 позивачем подано відповідь на відзив.

Відповідно до наказу Житомирського окружного адміністративного суду №01-16-В від 18.03.2024 та №01-19-В від 05.04.2024 у період з 25.03.2024 по 29.03.2024 та з 15.04.2024 по 19.04.2024 головуюча суддя перебувала у щорічній відпустці.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - позивач) встановлено третю групу інвалідності по зору з 19.06.2023, у зв`язку з чим dsy звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення пенсії по інвалідності.

Листом від 24.07.2023 за №2600-0201-8/144268 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві області повідомлено позивача, що з питання оформлення пенсії по інвалідності не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності звернутися до будь якого територіального органу Пенсійного фонду України.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ГУ від 09.07.2003 року (надалі - Закон № 1058-IV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 9 Закону № 1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Частиною першою статті 32 Закону №1058-IV передбачено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема, для осіб з інвалідністю II та III груп - від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, які регулюють пенсійні правовідносини, суд дійшов висновку, що передбачено два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті органами Пенсійного фонду за результатами розгляду заяви про призначення (переведення, перерахунку) пенсії: про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, в не залежності від того, яким способом подана заява заявником. Тобто, у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок, переведення) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву та прийняти відповідне рішення.

Із матеріалів справи встановлено, що 25.07.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст.32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області та 02.08.2023 прийнято рішення №37 про відмову у призначенні пенсії.

В зазначеному рішенні вказано, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.098.1989 по 18.06.1993 згідно диплому оскільки заявник подав копію диплому. Для зарахування необхідно долучити оригінал документу або уточнюючу довідку про період навчання, видану на підставі первинних документів.

Листом від 03.08.2023 за №2600-0205-8/152037 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило позивача про зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відносно позивача у спірних правовідносинах було дотримано вищевказаних вимог законодавства щодо процедури розгляду заяви про призначення пенсії.

Суд звертає увагу на те, що лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 24.07.2023 за №2600-0201-8/144268 не є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, який тягне за собою спричинення будь-яких правових наслідків для позивача. Разом з тим, вищевказаний лист датований 24.07.2023, в той час, як із заявою про призначення пенсії позивач звернувся 25.07.2023.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАС України).

З огляду на вказану норму, суд не надає оцінку рішенню Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 02.08.2023 №37 про відмову у призначенні пенсії, оскільки позивач у своїй позовній заяві не оскаржує вказане рішення, а тому не є предметом судової ревізії, оскільки виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі

Суд наголошує, що позивач не позбавлений права оскаржити в судовому порядку вищевказане рішення, звернувшись з окремим позовом.

Враховуючи викладене, оскільки відносно позивача у спірних правовідносинах було дотримано вищевказаних вимог законодавства щодо процедури розгляду заяви про призначення пенсії, а тому, як наслідок, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У сукупності викладених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.241-246, 255, 295 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053. РНОКПП/), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

24 квітня 2024 р.