Справа № 357/10113/23
Суддя: Цукуров В. П.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/357/6/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В.П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в місті Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа Інспектор батальйону 1 Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління Патрульної у Київській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Чернега Сергій Едуардович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог. Рух справи.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступні обставини.

10.08.2023 року відносно нього поліцейським Інспектор батальйону 1 Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління Патрульної у Київській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Чернегою С.Е. було складено постанову серії БАБ №716537. Відповідно до змісту указаної постанови 07.07.2023 року о 11 год. 33 хв. Позивач, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1 у місті Біла Церква по вулиці Ярослава Мудрого, будинок 17, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та у зоні дії указаного знаку здійснив рух ліворуч, чим порушив п. 8.4 (г) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Указану постанову Позивач вважає незаконною, стверджує, що він не порушував Правила дорожнього руху України. Посилаючись на приписи ст.ст. 33, 122, 245, 251, 254, 283, 287, 288 КУпАП, ст.ст. 20, 22, 77 КАС України, Позивач просив суд вказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити, вирішити питання судових витрат.

До позовної заяви додано клопотання про витребування доказів та клопотання про поновлення строку на звернення з позовом (а.с. 11, 12).

24.08.2023 року ухвалою суду про відкриття провадження в адміністративній справі було постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 18-19).

14.09.2023 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від представника Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначив, що факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, а також дотримання поліцейським процедури притягнення його Позивача до адміністративної відповідальності підтверджується відеозаписом з місця події. Пояснив, що 07.07.2023 року, перебуваючи в екіпажі патрульної поліції, сержант ОСОБА_2 здійснюючи патрулювання по місту, безпосередньо став свідком вчинення Позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення. Ним було прийнято рішення зупинити транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_1 , згідно п.3 ст.35 ЗУ «Про національну Поліцію». Даного водія було зупинено за адресою: АДРЕСА_1 . Після зупинки вищевказаного транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , останній під час спілкування із працівниками поліції поводив себе агресивно, постійно перебивав, підвищував голос, заважав проведенню розгляду справи. Під час спілкування із Позивачем, останньому було повідомлено причину його зупинки та запропоновано для всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи відтворити відеозапис із відео реєстратора, який знаходився в службовому транспортному засобі з особистого телефону, оскільки думав, що правопорушення зафіксовано на особистий телефон, хоча із особистого телефону відбувалося відтворення, на що останній відмовився посилаючись на те що, це є не належний доказ. Як вбачалося із вищевказаних відеоматеріалів громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 8.4 (г) ПДР України. Позивач під час розгляду справи заявив клопотання про надання йому можливості звернутися за правовою допомогою. Для цього йому було надано 15 хв., після чого було продовжено розгляд справи, та прийнято рішення на місці події притягнути його до адміністративної відповідальності згідно з ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень, постанова серії ЕАС №7294724. 07.07.2023 року Позивач звернувся до Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі із заявою про скасування постанови серії ЕАС №7294724, у зв`язку із тим, що на його думку у справі відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення та йому не було надано право скористатись правовою допомогою. За результатами цього звернення факт відсутності доказів вчинення Позивачем правопорушення не підтвердився, але постанову серії ЕАС №7294724 було скасовано з метою забезпечення права Позивача на правову допомогу у тій мірі в якій він бажав її отримати та справу було призначено на новий розгляд. 10.08.2023 року о 10 годині 00 хвилин за адресою місто Біла Церква, вулиця Сухоярська 18-а було проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення. Позивачу було відтворено з допомогою комп`ютерної техніки факт порушення вимог дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч». Наголосив, що використання відео реєстраторів працівникам органів Національної поліції прямо передбачено спеціальним законом, а саме Законом України «Про Національну поліцію». Також на підтвердження факту порушення Позивачем вимог дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» до відзиву додано лист Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради, у якому зазначено, що за адресою: вулиця Ярослава Мудрого між будинками 15 та 17 місто Біла Церква станом на 07.07.2023 року було встановлено вище вказаний дорожній знак (а.с. 23-27).

27.09.2023 року у судовому засіданні представник Позивача пояснив, що 07.07.2023 року приблизно о 11 годині 33 хвилини за кермом автомобіля марки MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_1 , перебував не Позивач, а інша особа. Власником указаного автомобіля є ОСОБА_3 колишня дружина Позивача.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, до участі у розгляді справи у якості третьої особи залучено Інспектора батальйону 1 Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління Патрульної у Київській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Чернегу С.Е., участь особисто Позивача, представника Відповідача та Третьої особи у судових засіданнях по даній справі визнано обов`язковою (а.с. 36).

01.11.2023 року, 29.11.2023 року та 24.01.2024 року у зв`язку з неявкою Позивача, відрядженням судді та за клопотанням представника Позивача судові засідання було відкладено (а.с. 43, 46, 47, 54, 55).

27.02.2024 року у судовому засіданні Позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні за змістом позовній заяві. Позивач пояснив, що 07.07.2023 року у місті Білій Церкві біля Центрального ринку він, керуючи автомобілем MITSUBISHI OUTLANDER, побачив що позаду рухається службовий автомобіль поліції і подає сигнал проблисковими маяками. Він перетнув лінію світлофору та зупинився. Працівники поліції повідомили Позивачу, що він порушив ПДР на АДРЕСА_2 . Позивач запросив правову допомогу у працівників поліції, на що вони дали йому 20 хвилин і він поїхав за юристом, а коли вони повернулися, то Позивачу вручили постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення на цьому місті, але він таких правопорушень не вчиняв. Позивач повідомив, що буде звертатися до суду та поїхав, взявши на руки постанову. Наступного дня він подав у Полк патрульної поліції заяву про видачу йому відеозапису порушення, яку з часом йому видали. Потім він звернувся до суду із даним позовом. Позивач ПДР не порушував. 07.07.2023 року була складена постанова, яка потім була скасована 15.07.2023 року заступником командира Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі. 10.08.2023 року ця справа була розглянута повторно в приміщенні Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі на вулиці Сухоярська 18-а, у присутності Позивача та його представника, за наслідками чого Позивач було притягнуто до адміністративної відповідальності, про що складено постанову, яка оскаржується. Доказів вчинення ним адміністративного правопорушення Позивачу надано не було. 07.07.2023 року він рухався по АДРЕСА_2 , але хто саме здійснював поворот він не пам`ятає, він не є власником указаного автомобіля.

Представник Позивача наголосив, що жодного доказу вчинення Позивачем адміністративного правопорушення надано не було, як при розгляді справи 07.07.2023 року, так і при повторному розгляді 10.08.2023 року.

27.02.2023 року у судовому засіданні представник Відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Надав пояснення, аналогічні за змістом відзиву на позовну заяву. Пояснив, що перерви у здійснені відеозапису події пов`язані із особливостями роботи відеореєстратора та службової камери. Відеозапис події зі службового відеореєстратора до спірної постанови не було додано помилково.

27.02.2023 року у судовому засіданні третя особа проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Надав пояснення тотожні за змістом відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні було оглянуто відеозаписи події, які розміщено на оптичних дисках, приєднаних до відзиву на позовну заяву (а.с. 31).

18.03.2024 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» представником Відповідача було подано додаткові пояснення у справі, у яких останній просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначив, що Позивач у судовому засіданні повідомив, що його зупинили працівники поліції під часу від Центрального ринку в бік УТОСа, та на запитання представника Відповідача чи рухався він по АДРЕСА_2 в той день, він спочатку відповів, що не пам`ятає, а потім повідомив, що 10 чи 15 хвилин до зупинки по цій вулиці рухався. При цьому від моменту порушення до моменту зупинки пройшло 4 хвилини. Також Позивач повідомив, що в указаному місці він не проїжджав і не розуміє про, що йому повідомляють поліцейські. Після цього зазначив, що він можливо там їхав на знаки ніякі не порушував. Потім Позивач повідомив, що під час розгляду справи в приміщенні Полку патрульної поліції 10.08.2023 року він надавав пояснення, що не керував транспортним засобом, хоча насправді він відмовився від надання пояснень згідно зі 63 статтею Конституції України, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру поліцейського. Наголосив, що Позивач, у відповідь на запитання його представника чи пред`являли йому поліцейські докази вчинення адміністративного правопорушення, повідомив, що не пред`являли. Указане суперечить матеріалам відеофіксації з бодікамери поліцейського, де видно, що Позивач від ознайомлення із доказами відмовився, посилаючись на те, що подія зафіксована на особистий телефон патрульного. При цьому йому було пояснено, що з особистого телефону тільки відбувається відтворення відео. Зауважив, що на запитання представника Відповідача про те, які він надавав пояснення в Полку патрульної поліції 10.08.2023 року під час розгляду справи, останній відповів, що не пам`ятає, хоча у своїх вільних поясненнях зазначив, що пояснював поліцейському, що він не керував авто. При цьому на відеозаписі з бодікамери поліцейського видно, що Позивач відмовився від надання пояснень на підставі 63 статті Конституції України (а.с. 71-75).

15.04.2024 року до канцелярії суду представником Позивача подано письмові пояснення, у яких останній просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що на наявних у справі відеозаписах події відсутні беззаперечні докази того, що саме Позивач був водієм автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, як і відсутні докази наявності самої події адміністративного правопорушення (а.с. 79-80).

18.04.2024 року у судове засідання Позивач та його представник Позивача не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 70). 15.04.2024 року до канцелярії суду представником Позивача подано заяву про розгляд даної справи за відсутності сторони Позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с. 78).

18.04.2024 року у судове засідання представник Відповідача та Третя особа не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 70).

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Беручи до уваги строк розгляду справ відповідної категорії, встановлений ст. 258 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи за відсутності сторін/їхніх представників.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Як убачається з наданої суду постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №716537, 10.08.2023 року відносно Позивача складено постанову про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, за яке встановлено відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.4 (г) ПДР України. До Позивача застосовано штраф у сумі 340,00 гривень (а.с. 64).

Утім, Позивач своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні не визнає та просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Відповідно до листа Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради від 14.09.2023 року №2491 станом на 07.07.2023 року по вулиці Ярослава Мудрого, між будинками 15 та 17 був наявний дорожній знак 4.2 «Рух праворуч» (а.с. 29).

Нормами матеріального та процесуального права України, якими керується суд.

У відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України та порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення встановлено Кодексом України про адміністративні правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в суді у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.ст. 268, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Системний аналіз приписів КУпАП, які регламентують порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, дозволяє зробити висновок про те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Відповідно до ст.ст. 72-74 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування та одержані в порядку встановленому законом.

При цьому, ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

За приписами ч. 1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Відповідно до статті 14 Закону України від «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Відповідно п. 8.4. (г) ПДР України наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Висновки суду.

Як встановлено судом, та не оспорюється сторонами у справі, станом на 07.07.2023 року по вулиці Ярослава Мудрого, між будинками 15 та 17 був наявний дорожній знак 4.2 «Рух праворуч».

07.07.2023 року водій автомобіля марки MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та у зоні дії указаного знаку здійснив рух ліворуч, чим порушив п. 8.4 (г) ПДР України.

Судом встановлено, що за кермом указаного автомобіля перебував Позивач.

Твердження представника Позивача про те, що під час події адміністративного правопорушення Позивач не перебував за кермом автомобіля марки MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_1 , спростовується наявними у матеріалах справи відеозаписами події, а також поясненнями самого Позивача.

Суд критично оцінює твердження Позивача про те, що поліцейським, під час винесення оскаржуваної постанови, було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення з огляду на наступне.

Так, постанову про адміністративне правопорушення від 07.07.2024 року, винесену безпосередньо у день події адміністративного правопорушення, було скасовано у адміністративному порядку самим Відповідачем.

Повторний розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався 10.08.2023 року в приміщенні Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі за участю Позивача та його захисника із дотриманням відповідної процедури, передбаченої КУпАП України.

Саме постанову, яку було винесено за результатами указаного розгляду, оскаржує Позивач у межах розгляду даної справи.

Водночас, суд відхиляє посилання представника Позивача на недопустимість користування відеореєстратором працівниками патрульної поліції із посиланням на протокол №28 твід 19.03.2022 року засідання оперативного штабу оборони Київської області, як на підставу для скасування спірної постанови, з огляду на наступне.

Під час події працівники поліції рухалися на службовому автотранспорті та виконували службові обов`язки, передбачені Законом України «Про Національну поліцію». Статтями 31, 40 указаного Закону передбачено, зокрема, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Відтак у межах даних спірних правовідносинах працівники поліції діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про Національну поліцію».

Інші твердження Позивача та його представника, як то переривання відеозаписів, а також не зазначення у спірній постанові реквізитів одного із технічних засобів, за допомогою якого працівники поліції здійснювали відеозапис події правопорушення, а також першого розгляду відповідної адміністративної справи, не впливають на встановлення факту скоєння Позивачем адміністративного правопорушення та на правильність розгляду відповідної адміністративної справи 10.08.2023 року.

З огляду на викладене, заслухавши пояснення сторін, їхніх представників та покази свідків, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, зокрема переглянувши відеозаписи, що містяться на приєднаних до відзиву DVD дисках, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 6-8, 19, 72-77, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа Інспектор батальйону 1 Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління Патрульної у Київській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Чернега Сергій Едуардович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.04.2024 року.

СуддяВ. П. Цукуров