Справа № 554/3394/24
Суддя: Савченко Л. І.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 22.04.2024Справа № 554/3394/24
Провадження № 2-а/554/66/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД № 497791 від 25.03.2024 р., згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,2 ст. 122 КУпАП , закрити справу про адміністративне правопорушення за п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що 25.03.2024 року о 19 год. 24 хв. у м. Полтава на перехресті вулиць Європейська та Степового фронту він здійснив маневр повороту, включивши відповідний світловий індикатор «поворотник». Після цього на самому перехресті його зупинив інспектор УПП ОСОБА_2 та, на думку позивача, протиправно і безпідставно звинуватив його у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 с. 122 КУпАП. Позивач вказує, що маневр повороту здійснював із ввімкненим показником повороту, а зупинився у місці вказаному поліцейським. ОСОБА_1 вважає, що зупинення його у конкретному місці, було провокацією інспектора . Факт вчинення адміністративного правопорушення позивач заперечує, постанову БАД № 497791 від 25.03.2024 р. вважає протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом .

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 04 квітня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

19 квітня 2024 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшов відзив Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначено, що позов є безпідставним та необґрунтованим, тому відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. 25.03.2024 о 19 год. 24 хв. в м. Полтаві по вул. Європейська,110 позивач керував транспортним засобом Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул. Степового Фронту та вул. Європейська здійснив поворот праворуч, при цьому не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку та здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від дорожнього знаку 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса», чим порушив вимоги п.п. 9.2 (б) та 15.9 (е) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 р. Представник відповідача у відзиві вказує, що твердження позивача про те, що інспектор змусив його зупинитися «саме у конкретному місці» не знаходить свого підтвердження та спростовується матеріалами відео фіксації з нагрудної камери поліцейського. З нагрудної камери інспектора вбачається, водій транспортного не був обмежений в праві самостійно визначити місце зупинки транспортного засобу, однак здійснив зупинку ближче 30 м від дорожнього знаку 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса», що є порушенням ПДР України, за дане правопорушення передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Щодо правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП представник відповідача вказує, що згідно п. 9.2 (б) водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Відповідно до п. 9.4 ПДР подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50100 м у населених пунктах і за 150200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Враховуючи викладене, відносно водія було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 497791 від 25.03.2024 за ч. 1 ст. 122 та ч. 2 с. 122 КУпАП та враховуючи положення ст. 36 КУпАП на водія було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. До постанови додається відео з відео реєстратора, на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення, що слугує беззаперечним доказом вини позивача та відео з боді камери поліцейського № 469271 по факту спілкування з водієм та по факту розгляду справи. На відео 1.ІМG_5931 (реєстратор) зафіксовано порушення позивачем п. 9.2 (б) ПДР України. На відео з нагрудної камери 4.export-icin зафіксовано порушення позивачем п. 15.9 (е) ПДР України. Представник відповідача у відзиві стверджує, що на відео з нагрудної камери інспектора вбачається, що позивач не заперечував , що порушив ПДР, більш того позивач погодився , що порушив ПДР України. Окрім того, на відео зафіксовано, що позивач прохає інспектора винести постанову «не пов`язану з посвідченням водія», оскільки ОСОБА_1 видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11.08.2022 вперше, термін дії посвідчення закінчується 11.08.2024. Представником відповідача у відзиві вказано, що ОСОБА_1 у позовній заяві наводить неправдиві дані, тим самим намагається ввести суд в оману з метою уникнення адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Оскільки, розуміє, що залишення постанови в силі в подальшому, в разі зафіксованого третього порушення ПДР тягне за собою такі наслідки, як складення теоретичного та практичного іспиту у ТЦС МВС під час обміну тимчасового посвідчення водія на постійне (а.с.19-24).

Судом на підставі ст.229 КАС України, у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25 березня 2024 року о 19.30 год. поліцейським взводу 1 роти ТОР УПП в Полтавській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Гайдук Романом Васильовичем ухвалено постанову про те, що ОСОБА_3 25.03.2024 року о 19.24 годині в м. Полтава, вул. Європейська, 110, керував ТЗ на перехресті вул. Степового Фронту та вул. Європейська, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, а також здійснив зупинку ТЗ ближче 30 м від дорожнього знаку 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса», чим порушив п.п. 9.2б та п.п. 15.9 е ПДР України (а.с.26)

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі -ПДР).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України (далі -ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до п. 9.2 (б) Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 15.9 (е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом та підтверджується копією відеозапису з відео реєстратора та нагрудної камери інспектора УПП (а.с. 25) , позивач дійсно керував автомобілем та під час здійснення повороту не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку та на вимогу працівника поліції здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від зупинки маршрутних транспортних засобів, що підтверджується відеозаписом, на якому чітко видно дорожній знак 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса».

Тобто, відеофіксація, яка міститься в матеріалах справи, містить дані на підставі яких можливо встановити обставини допущеного позивачем правопорушення, а тому вказаний доказ є належним та допустимим в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи позивача, про те, що він під час здійснення повороту увімкнув відповідний покажчик повороту спростовується наданим відповідачем відеозаписом з відеореєстратора. Крім того, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери інспектора УПП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнав, що не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку руху транспортного засобу.

Щодо твердження позивача про те, що він зупинився на вимогу інспектора УПП у вказаному ним місці є хибним, оскільки відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

За правилами визначеними статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі OHalloran and Francis v. the United Kingdom будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Посилання позивача на те, що дії інспектора щодо зупинки транспортного засобу саме у тому місці , де він зупинився, були провокацією не доведені належними та допустимими доказами та є лише його думкою.

Позивач докази відповідача не спростував та жодних доказів того, що під час руху транспортного засобу увімкнув відповідний покажчик повороту та те, що здійснив зупинку транспортного засобу на вимогу поліцейського саме у вказаному останнім місці, не надав .

Згідно ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки досліджені докази свідчать про наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, а позивача було звільнено від сплати судового збору під час відкриття провадження у справі, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати у вигляді судового збору слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись : ст.ст.5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 121, 132, 139, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАД №497791 від 25 березня 2024 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відмовити.

Судовий збір у сумі 605,60 грн. компенсувати за рахунок держави в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , РНКППО НОМЕР_3 .

Відповідач Департамент патрульної поліції, місце знаходження, м. Київ, вул. Федіра Ернста, 3, .

Суддя Л.І.Савченко