Справа № 206/1386/24
Суддя: Малихіна В. В.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 206/1386/24
Провадження 2-а/206/13/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Малихіної В.В.,

за участі секретаря судового засідання Тимченко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1804 від 26 лютого 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 -1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови №1804 від 26 лютого 2024 року, якою його притягнуто да адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 №1804 від 26 лютого 2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч.2 ст.210-1 КУпАП, а саме за те що, що не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою, якою йому було запропоновано прибути на 02.02.2024 о 08-30.

Позивач вважає, що постанова є необґрунтованою, незаконною та складена з порушенням норм КУпАП, оскільки не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи. 25.01.2024 року на зупинці громадянського транспорту автобусу №7 «Санаторна» працівниками Самарського РТЦК йому було вручено повістку, якою було запропоновано прибути на 02.02.2024 року о 08-30. Повістка заповнювалася працівника РТЦК посеред вулиці на зупинці з його документів, однак була заповнена з порушенням, а саме: в повістці вже стояв підпис начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_2 , з самої повістки вбачається, що бланк повістки з підписом начальника РТЦК є лише копією, яка завірена гербовою печаткою, в яку працівники РТЦК внесли його дані.

Постанова №1804 складена відносно громадянина ОСОБА_3 , відносно якого РТЦК звернувся до органів Національної поліції щодо розшуку та доставки для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.210, 210-1 КУпАП. Вказує що оскаржуєма постанова містить ознаки підтирань та виправлень, що свідчить про підробку працівниками Самарського РТЦК Постанови №1804. В матеріалах справи відсутні будь які дані про його належне сповіщення на дату та час складання протоколу, що призвело до порушення прав, передбачених ст. 268 КУпАП та підготовки до розгляду адміністративної справи посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 , порушено його право на захист.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2024 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 21).

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову. Зазначив, що 31.01.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 отримав повістку про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 за номенклатурним номером № НОМЕР_1 на 02.02.2024 року о 08-00 годині розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, 02.02.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строки, зазначені в отриманій ним повістці, без поважних причин. Про причини неявки не повідомив. У зв`язку з чим порушив частину 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункти 1,2,3 статті 17 Закону України «Про оборону».

У зв`язку з неявкою військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 - 02.02.2024р., тобто у строки, зазначені в отриманій ним повістці 30.01.2024р., без поважних причин, про причини неявки ІНФОРМАЦІЯ_6 належним чином повідомлені не були та місце знаходження ОСОБА_1 було не відомо.

14.02.2024 р. за вих. № 1/324 ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до пункту 3 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пункту 56 абз. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 р. та «Алгоритму дій щодо проведення пошуку та розшуку (міськими) відділами ГУМВС громадян, які підлягають призову до проходження обов?язкової строкової військової служби та за мобілізацією від 21.10.2015 № 17426/МН, відносно ОСОБА_1 до ВП №4 ДРУП ГУНІ в Дніпропетровській області було подано звернення про розшук осіб, які ухиляються від виконання військового обов`язку, для проведення пошукових та розшукових заходів, направлених на встановлення місця знаходження особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.210,210-1 КУпАП та доставки його до ІНФОРМАЦІЯ_2 та повістки № 001491. СП з рапортом про його неявку та копією розписки про отримання 30.01.2024 р. 26.02.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якого було виявлено працівником ДОП СП ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, особу яка розшукується ІНФОРМАЦІЯ_7 за ухилення від виконання військового обов`язку, та направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 . По прибуттю ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол від 26.02.2024 р. № 75 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210-1 КУПАП. Протокол складався у присутності ОСОБА_1 .

Під час складання протоколу останньому були роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та 268 КУПАП та прийнято пояснення на окремому аркуші стосовно скоєного правопорушення та наявності зауважень щодо змісту протоколу та заяв. Факт ознайомлення Позивача з вище вказаними правами, відсутність зауважень і заяв, отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення №75 від 26.02.2024 р., а також повідомлення ОСОБА_1 про місце, час і дату розгляду справи, останній особисто засвідчив письмовим текстом і підписами у протоколі №75 від 26.02.2024 р. Отже, виходячи з вищевикладеного, Позивач був належним чином повідомлений Відповідачем про місце і час розгляду адміністративної справи. Позивач мав можливість ознайомитися з матеріалами справи, написати зауваження, заяви або клопотання з цього приводу в день складання протоколу про адміністративне правопорушення, або до розгляду адміністративної справи по суті.

Приймаючи до уваги обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також ті обставини, що громадянин ОСОБА_1 , у зв?язку з неявкою за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 був оголошений у розшук та доставку до ІНФОРМАЦІЯ_6 , для притягнення до адміністративної відповідальності. Враховуючи, що з 02.02.2024р. до 26.02.2024р., доки не втрутилися працівники Національної поліції, не з?являвся до ІНФОРМАЦІЯ_6 , адміністративна справа була розглянута начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 - 26.02.2024р. на підставі матеріалів, що містилися у справі та обставин, вказаних у протоколу про адміністративне правопорушення №75 від 26.02.2024р. За результатами розгляду винесена постанова №1804 від 26.02.2024 р. про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

Того ж дня, ОСОБА_1 вручена постанова №1804 від 26.02.2024р. за справою про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

Щодо посилання позивача на те що постанова № 1804 була складена відносно громадянина ОСОБА_3 та наявності у постанові виправлення, що свідчать про підробку даної постанови відповідач зазначає що з доводами позивача не погоджується та посилається що при складанні протоколу та винесенні постанови була допущена технічна опечатка стосовно прізвища « ОСОБА_3 ».

08.04.2024 року представником позивача ОСОБА_4 до канцелярії суду подано відповідь на відзив, в якій просила позов задовольнити. Зазначила, що протокол № 75 від 26.02.2024 та постанова №1804 від 26.02.2024 складались по відношенню громадянина ОСОБА_3 , відносно якого РТЦК звернувся до органів Національної поліції, щодо розшуку та доставки для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст 210, 210-1 КУпАП. Та щодо посилань РТЦК, щодо технічної опечатки в прізвищі позивача, то слід зазначити, що такий доказ не є належним оскільки, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі. Також, в протоколі № 75 зазначено, що було вручено повістку для явки в ІНФОРМАЦІЯ_7 на 02.02.2024 року на 08-00 годину, що підтверджується розпискою, однак в повістці зазначено, що ОСОБА_1 запропоновано з`явитись, що свідчить що повістка та розписка заповнювалась працівниками РТЦК у різні проміжки часу та не можуть бути належними доказами по справі.

Також 08.04.2024 року представником позивача ОСОБА_4 до канцелярії суду була подана заява, в якій просила керуючись ст.80 КАС України витребувати докази, а саме: оригінали протоколу №75 від 26.02.2024 року та постанови № 1804 від 26.02.2024 року для огляду судом у судовому засіданні (а.с. 80-81).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2024 року задоволено заяву представника позивача - адвоката Ремез К.І. про витребування доказів (а.с. 82-83).

17.04.2024 року Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_5 до канцелярії суду були подані витребувані докази для огляду у судовому засіданні, а саме: оригінали протоколу №75 від 26.02.2024 року та постанови № 1804 від 26.02.2024.

У судове засідання позивач та його представник адвокат Ремез К.І. не з`явились, але представник подала заяву, де просила слухання справи провести за відсутності сторони позивача та підтримувала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши надані сторонами докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 26 лютого 2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 головним спеціалістом (юристом) ОСОБА_6 відносно ОСОБА_1 було складено постанову №1804 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення.

У протоколі зазначено, що протокол та постанова складалися відносно громадянина ОСОБА_3 , щодо якого ІНФОРМАЦІЯ_7 звернулися до органів Національної поліції для розшуку та доставки для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП та що протокол та постанова містить сліди підтирань та виправлень.

У вказаній постанові зазначено, що 26.02.2024 року під час проведення перевірки військово - облікових документів та проведення уточнення облікових даних вказаного громадянина було встановлено, що 30.01.2024 року військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до Указу Президента України №65 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» зі змінами, під час мобілізації громадян ІНФОРМАЦІЯ_7 було вручено під особистий підпис повістку керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 про явку о 08.00 год. 02.02.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, 02.02.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не з`явився до Самарського РТЦК та СПІ у строки, зазначені в отриманій ним повістці, без поважних причин. Про причини неявки не повідомив. У зв`язку з чим військовозобов`язаний порушив частину 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункти 1, 2, 3 статті 17 Закону України «Про оборону».

Приймаючи до уваги, що з 17.03.2014 року Указом Президента № 303 (2014) оголошено мобілізацію, яким введено особливий період та Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022р. «Про загальну мобілізацію» зі змінами від 24.05.2022 р., яким введено воєнний час, які діють на теперішній час, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період.

Позивач ОСОБА_1 не погодився з даною постановою і оскаржив її до суду.

У даному випадку між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно із абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Верховний Суд у листі від 13.07.2018 р. № 60-1543/0/2-18 роз`яснив, що особливий період діє в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022 р. Указами Президента України №64/2022 введений в Україні воєнний стан, №65/2022 в Україні оголошена загальна мобілізація.

Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами КУпАП.

Згідно положень статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч.1 ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Наказу Міністерства оборони України від 01.01.2024 №3 "Про затвердження Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення" Не допускаються закреслення чи виправлення записів, що вносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, щодо якої він складений.

30 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 482/9/17, адміністративне провадження №К/9901/38702/18 (ЄДРСРУ № 87268086) та справі №308/12552/16-а, адміністративне провадження №К/9901/32526/18 (ЄДРСРУ № 87268082) досліджував принцип належного повідомлення особи про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності зробив висновок, де зазначив, що особа щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення повинна бути повідомленою не менш ніж за 5 днів до дня слухання справи про адміністративне правопорушення Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Між тим, недостатності лише телефонограми на підтвердження повідомлення учасника справи про дату, час та місце судового засідання дійшов Верховний Суд у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, від 16 січня 2019 року № 728/2878/16-ц, від 25 березня 2019 року у справі № 357/3132/15-ц, від 27 березня 2019 року № 229/4863/15-ц, провадження № 61-24933св18, від 28 серпня 2019 року № 644/3002/18, від 30 вересня 2019 року у справі № 243/1568/17, провадження № 61- 28776св18, від 17 жовтня 2019 року у справі №130/3251/13, провадження №61- 42434св18.

Суд із вказаного приводу зазначає, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №676/752/17, від 21.03.2019 року у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 року у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17 та від 06.02.2020 року у справі №205/7145/16-а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний за своїм змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 року у справі №05/7145/16-а, від 21.05.2020 року у справі №286/4145/15-а, від 3103.2021 року у справі №676/752/17 та від 25.05.2022 року у справі №465/5145/16-а.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи 26 лютого 2024 року завчасно та не міг скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Оскільки судом встановлено, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, то є наявними підстави для її скасування.

Відповідач доводи позивача жодним чином не спростував, належних та беззаперечних доказів, які б підтверджували обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач не надав.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірна постанова №1804 від 26.02.2024 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. 00 коп., винесена за відсутністю належних, достатніх та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідачем виконані вимоги ст.ст. 268, 277, 277-2, 280КУпАП та не порушені, передбачені ст. 268 КУпАП, права позивача.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Сукупність викладеного в цілому не дає можливості суду зробити висновок про обґрунтованість притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

У зв`язку з вищевикладеним, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Згідно із ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 605,60 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 139, 241-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови №1804 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №1804 за справою про адміністративне правопорушення від 26.02.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на сплату судового збору, у розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Малихіна