Справа № 240/3623/24
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Житомир справа № 240/3623/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач) щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті пенсії із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, у відповідності до положень частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч.2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 01.01.2024 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, у відповідності до положень частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч.2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 01.01.2024.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно положень частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на збільшення розміру пенсії на 1% за кожен рік страхового стажу понад 15 років. Проте, відповідач у проведенні перерахунку пенсії із врахуванням наведеної правової норми відмовив. Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки вона порушує право на соціальний захист.

Ухвалою суду від 23.02.2024 позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що за результатами розгляду звернення позивача, листом надано роз`яснення порядку розрахунку пенсії. Також зауважує, що чинною на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії нормою частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію може бути реалізовано на умовах частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, позивач заяви про перехід з пенсії, призначеної за частиною 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію, призначену за частиною 2 цієї правової норми позивача, до органу пенсійного фонду не подавав, правові підстави для виплати пенсії з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відсутні.

У період з 25.03.2024 по 29.03.2024 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Як вказує в позовній заяву позивач, вона з 2016 року перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію зі зниженим пенсійним віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчислену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач 10.01.2024 звернулась до відповідача із заявою, у якій просив здійснити перерахунок пенсії на підставі пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за понаднормовий стаж із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж.

Листом від 25.01.2024 №2497-873/Н-02/8-0600/24 відповідач роз`яснив порядок розрахунку призначеної позивачу пенсії та пояснив, що для застосування пільги щодо обчислення стажу відповідно до ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", необхідним є обчислення розміру пенсії відповідно до ч.2 ст.27 Закону №1058-IV. Однак, такий обрахунок призведе до зменшення розміру пенсії.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2014 року № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, установлені законодавчими нормами.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №1058-IV) та Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №796-ХІІ).

Предметом спору у цій справі є перерахунок пенсії позивача відповідно до частини 2 статті 56 Закону України №796-ХІІ зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі №809/627/18, від 29 серпня 2022 року у справі №300/1390/19 та від 12 грудня 2022 року у справі №280/656/20, правовідносини в яких є подібними, до правовідносин у справі, що розглядається, Верховний Суд дійшов наступних висновків:

"Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII до частини 2 статті 56 Закону України №796-ХІІ внесено зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до цього Закону. Отже правове регулювання спірних правовідносин змінилось і у зв`язку зі змінами Закон України №796-ХІІ пов`язує збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж встановлений частиною 2 статті 56 цього Закону, з призначенням пенсії на умовах, визначених частиною 2 статтею 27 Закону України №1058-IV.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскільки позивач не виявив бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини 2 статті 27 Закону України №1058-IV, а залишився на пенсії за віком на умовах частини 1 статті 27 Закону України №1058-IV, то відповідач, у зв`язку із зміною правового регулювання спірних правовідносин, правомірно припинив виплату позивачу збільшення пенсії, передбачену частиною 2 статті 56 Закону України №796-ХІІ у редакції до внесення змін Законом України №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року."

Суд звертає увагу, що спірні відносини у справі, що розглядається, виникли у січні 2024 року, оскільки з відповідною заявою позивач звернулась 10.01.2024.

Отже правове регулювання спірних правовідносин змінилось і у зв`язку зі змінами Закон № 796-ХІІ пов`язує збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений частиною 2 ст. 56 цього Закону, з призначенням пенсії на умовах визначених частиною 2 ст. 27 Закону № 1058-IV.

Зазначене кореспондується із висновком Європейського Суду у справі "Великода проти України", в якому суд дійшов висновку, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. Суд у цьому рішенні констатував, що подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, були внесені зміни.

Разом з тим, суд у даній справі встановив, що позивач не виявив бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини 2 статті 27 Закону України №1058-IV, а тому суд приходить до висновку, що відповідач правомірно повідомив пенсіонера про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивачу зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №300/168/21 і, згідно приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ураховує його при розгляді цієї справи.

З огляду на викладене суд не надає правової оцінки твердженням відповідача про недоцільність проведення перерахунку пенсії позивача через зменшення її розміру, а також доводам позивача про необхідність проведення розрахунку її пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону України №796-ХІІ.

Враховуючи встановлені у справі обставини та положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, відсутність інших доводів позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд вважає такі вимоги недоведеними, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7,м. Житомир, 10003. РНОКПП/) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук