Справа № 580/1466/24
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року справа № 580/1466/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в залі суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до СТОВ Ліщинівське про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі позивач) про стягнення зі СТОВ Ліщинівське (далі відповідач) на користь позивача боргу в сумі 35322,99 грн. з покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

В обґрунтування позову зазначено, що у відповідача виникла вищевказана узгоджена заборгованість, яка в порушення вимог Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у добровільному порядку не погашена. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 18.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також установлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву, повідомлено про строки для надання клопотань про розгляд справи з викликом у судове засідання.

04.03.2024 представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що в позовній заяві позивач зазначив, що розрахунок боргу додається до позовної заяви, натомість ніякого розрахунку до позову не додано.

Як вбачається з розрахунку від 03.11.2023 №2300-0603-8/72957 місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з грудня 2023 року становить 6603,57 грн., проте позивач нарахував за цей період до стягнення з відповідача додатково 11254,58 грн. - сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з дати призначення (перерахунку) пенсії до дати формування розрахунку. Обґрунтування такої суми відсутні в позовній заяві. Докази фактично понесених витрат позивача в цій сумі до позовної заяви не додано.

За розрахунком від 05.12.2023 №2300-0603-8/61438 позивач також додатково просить стягнути з відповідача 3046,98 грн. без обґрунтування вказаної суми та без надання доказів фактично понесених витрат у заявленій сумі.

До позовної заяви додано в якості доказу, що не вказаний в переліку додатків, документ з назвою «Корегування нарахування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту другого Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б, -з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за 2023 рік по підприємству СТОВ «Ліщинівське». На підставі якого нормативного акту складений цей документ, відповідачу не зрозуміло, адже Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1, на яку позивач посилається як на законодавчу підставу звернення до суду з даним позовом, не містить такого додатку.

Ухвалою від 05.03.2024 суд залишив без задоволення клопотання представника СТОВ Ліщинівське про розгляд справи з участю сторін.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Позивач надіслав відповідачу за його зареєстрованою адресою рекомендованими листами розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій його колишнім працівникам, призначених згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV), пунктів б-з ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.01.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII), за списком №2, а саме: за листопад 2023 року на суму 17858,15 грн., за грудень 2023 року 10255,91 грн., за січень 2024 року 7208,93 грн.

Суд врахував, що відповідно до п.б ч.1 ст.13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугою років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Абз.3 п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV встановлено, що Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Згідно з п.6.1 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року (далі Інструкція №21-1), для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року №148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З аналізу наведених положень нормативно-правових актів суд дійшов висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі п.б ч.1 ст.13 Закону №1788-XII та частин другої і третьої статті 114 Закону №1058, особам, які були зайняті на роботах за списком №2, повинні відшкодовуватись підприємствами та організаціями, на яких такі особи працювали.

Отже, відповідач, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов`язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку їм пільгових пенсій.

Порядок відшкодування фактичних витрат з виплати та доставки пільгових пенсій передбачений Інструкцією №21-1.

Згідно з п.6.4 зазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

На виконання зазначеної норми Інструкції №21-1 вищевказані повідомлення-розрахунки щодо пільгових пенсійних виплат за листопад 2023 року січень 2024 року були направлені відповідачу за його адресою рекомендованими листами, що підтверджується списками рекомендованих відправлень в матеріалах справи.

Пунктом 6.7. Інструкції №21-1 визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Доказів оскарження розрахунків позивача, а також виконання обов`язку щодо відшкодування позивачу фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам суду не надано.

Згідно з висновком Верховного Суду у постанові від 20.12.2019 у справі №812/1922/17, що обов`язковий для врахування судами нижчих інстанцій, отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", не надавши на них до Пенсійного органу заперечень та не оскарживши розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив їх.

Статтею 64 Закону №1058-IV передбачено право територіальних органів Пенсійного фонду здійснювати стягнення з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Підпунктом 9 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, передбачено, що управління Фонду здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Суд врахував, що розрахунками фактичних витрат за листопад 2023 року січень 2024 року на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам відповідача підтверджено нарахування таких витрат на суму 35322,99 грн.

Суд вважає необґрунтованими доводи відзиву про незрозумілість для відповідача вказаних розрахунків, оскільки розрахунки складені за формою і в порядку, визначеному Інструкцією №21-1, із зазначенням відповідних складових, відповідачем не оскаржені, а тому фактично узгоджені.

Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення повністю.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки доказів понесення позивачем вказаних витрат суду не надано, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити повністю.

Стягнути із СТОВ Ліщинівське (20013, Черкаська обл., Уманський р-н, с. Ліщинівка, вул. Центральна, буд.69, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23, ) заборгованість з покриття фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2, за листопад 2023 року січень 2024 року на загальну суму 35322,99 грн. (тридцять п`ять тисяч триста двадцять дві гривні 99 коп.).

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ