Справа № 320/4281/23
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4281/23 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

при секретарі Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС України, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

19 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» від позивача надійшов відзив, в якому останній просить апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що за допомогою електронного кабінету платника податків позивачем подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2021 рік № від 03.05.2022 року, заяву про звільнення від оподаткування доходу, отриманого у зв`язку з ліквідацією іноземної юридичної особи, до якої додано складені іноземною мовою копії: «Рішення єдиного директора (на ліквідацію)»; «Рішення акціонера (на ліквідацію) з додатком (ліквідаційний баланс)»; «Рішення ліквідатора (на передачу активів) з додатком (перелік активів)»; «Статут про ліквідацію».

Матеріалами справи підтверджено, що листом від 13.05.2022 року №12760/6/10-36-24-05 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від позивача витребувано інформацію (пояснення) з приводу отриманих доходів у 2021 році, та документальні підтвердження щодо отриманих доходів. Лист отримала за дорученням представник позивача Казанцева С.І. 17.05.2022 року.

Листом від 17.08.2022 року №1657/В/10-36-24-02 для підтвердження правомірності застосування позивачем податкового звільнення ГУ ДПС у Київській області запропоновано надати перекладені на державну мову та засвідчені належним чином відповідно до вимог чинного законодавства документи, копії документів, що підтверджують задекларовані за 2021 рік доходи, отримані внаслідок ліквідації (припинення) іноземної юридичної особи згідно переліку; зазначено, що наданий позивачем пакет документів від 03.05.2022 року складений англійською мовою без перекладу на українську мову. Зазначений лист направлено на адресу позивача 17.08.2022 року засобами поштового зв`язку о 17:40 відповідно до наявної в матеріалах справи копії фіскального чеку.

За наслідками проведеної камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік фізичної особи ОСОБА_1 з питання правильності обчислення сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що сплачується фізичними особами, за результатами річного декларування ГУ ДПС у Київській області складено акт від 18.08.2022 року №5152/10-30-24-12/ НОМЕР_1 (далі по тексту - акт перевірки).

У висновках Акту перевірки зазначено, що в порушення вимог положень п. 171.2 ст. 171, пп. 164.1.20 п. 164.2 ст. 164 та пп. 1 та 2 п. 14 під. І р. ХХ ПК України, позивач занизив податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року (рядок 18.1 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до бюджету на суму 595 881 231,11 гривень.

Як вбачається з Акту перевірки, податковим органом, у ході перевірки встановлено, що при подачі позивачем декларації про майновий стан та доходи № від 03.05.2022 року та додатків, встановлено наступні порушення: відсутність документів, що підтверджує виплату доходів та документів, які підтверджують в повній мірі факт ліквідації іноземної компанії в 2021 році; відсутність у встановленому порядку супроводжені нотаріально засвідченим перекладом українською мовою.

Інших порушень Актом перевірки не встановлено.

Не погоджуючись з висновками Акта перевірки, позивач подав до контролюючого органу письмові заперечення та копії документів, які супроводжені перекладом українською мовою, а саме: свідоцтво про реєстрацію переміщення/перереєстрацію в іншій юрисдикції від 07.11.2007 року №110910, положення про переміщення компанії від 17.09.2021 року, трастову декларацію від 17.09.2021 року, рішення номінального акціонера про ліквідацію компанії від 29.12.2021 року; рішення одноосібного директора про добровільну ліквідацію компанії та затвердження ліквідаційного балансу від 29.12.2021 року з додатком (ліквідаційний баланс); рішення ліквідатора про передачу активів компанії бенефіціару від 29.12.2021 року з додатком (перелік активів); протокол про ліквідацію компанії від 30 грудня 2021 року, що затверджений апостильованим підписом заступника реєстратора компаній; акт приймання-передачі активів та зобов`язань від 29.12.2021 року; сертифікат про ліквідацію (зняття з реєстрації) компанії; витяг з міжнародного реєстру компаній.

Листом про розгляд заперечення №10077/12/10-36-24-12 від 28.09.2022 року відповідач повідомив позивача про залишення висновків акту перевірки без змін.

У Висновку №115/10-36-24-12 від 28.09.2022 року, складеному за результатом розгляду заперечень, комісія з питань розгляду заперечень контролюючого органу зазначила, що надані позивачем документи не спростовують висновків акту камеральної перевірки в частині підтвердження отримання ним доходу (право вимоги за договором позики та їх вартості).

Виходячи з обставин виявлених правопорушень, які відображені в Акті перевірки та висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень, відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення №8128/10-36-24-12/ від 04.10.2022 року, згідного з яким на підставі п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п.171.2 ст. 171, пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 й п. 1 та 2 п. 14 підр. І р. ХХ ПК України ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на 595881231,11грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 59588123,11грн. (загальна сума донарахування 655 469 354,22грн.) (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

13 жовтня 2022 року позивач звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою про перегляд та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.10.2022 року №8128/10-36-24-12/ НОМЕР_1 .

Рішенням від 09 грудня 2022 року №16495/6/99-00-06-01-04-06 Державна податкова служба України залишила скаргу позивача без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 04.10.2022 року №8128/10-36-24-12/ НОМЕР_1 - без змін. Рішення мотивоване тим, що доданий до скарги перелік документів не відповідає переліку документів, наведеному в Узагальнюючій податковій консультації від 06.01.2022 року №2, що не дає можливості для застосування до доходу, отриманого ОСОБА_1 , положень пункту 14 підрозділу І Розділу ХХ Податкового кодексу України.

Позивач, не погоджуючись із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до обставин справи судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо наявності у позивача встановленого пунктом 14 підрозділу І розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України права не включати у 2021 році доходи отримані внаслідок ліквідації іноземної компанії до складу загального річного оподатковуваного доходу, правомірності проведення відповідачем камеральної перевірки з питань правильності та повноти нарахування позивачем податкових зобов`язань у декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік та наявності у контролюючого органу підстав для збільшення оскаржуваним рішенням податкових зобов`язань позивача.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України).

Відповідно до пункту 162.1.1 статті 162 ПКУ платником податку (на доходи фізичних осіб) є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно пункту 163.1.1 статті 163 ПКУ об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

У свою чергу, пунктом 14 підрозділу 1 розділу XX ПКУ передбачено, що тимчасово до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб за 2020-2021 податкові (звітні) періоди не включаються доходи у вигляді доходів у грошовій та/або іншій майновій формі, отримані внаслідок ліквідації (припинення) іноземної юридичної особи або іноземного утворення без статусу юридичної особи платником податків:

1) акціонером (учасником, партнером, пайовиком, засновником, контролюючою особою) іноземної юридичної особи або іноземного утворення без статусу юридичної особи у разі дотримання усіх таких умов:

а) процедура ліквідації (припинення) іноземної юридичної особи або іноземного утворення без статусу юридичної особи розпочата не раніше 1 січня 2020 року та завершена не пізніше 31 грудня 2021 року;

б) платник податків подав до контролюючого органу одночасно з податковою декларацією за відповідний податковий (звітний) рік складену в довільній формі заяву про звільнення таких доходів від оподаткування із зазначенням характеристик отриманого майна та ліквідованої (припиненої) іноземної юридичної особи або іноземного утворення без статусу юридичної особи, а також документи, що містять відомості про вартість отриманого майна, відповідно до фінансової звітності іноземної юридичної особи або іноземного утворення без статусу юридичної особи, складеної відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності, на дату прийняття рішення про розподіл майна у якості виплати доходу у зв`язку з ліквідацією (припиненням) іноземної юридичної особи або іноземного утворення без статусу юридичної особи;

в) іноземну юридичну особу або іноземне утворення без статусу юридичної особи було створено на підставі правочину або закону іноземної держави (території) не пізніше 23 травня 2020 року або було зареєстровано не пізніше 23 травня 2020 року відповідно до законодавства іноземної держави (території) у випадку, якщо відповідно до законодавства такої іноземної держави (території), регуляторних вимог та/або документів, що регулюють діяльність (особистого закону) такої іноземної юридичної особи або іноземного утворення без статусу юридичної особи, така особа (утворення) підлягає реєстрації у відповідній державі (території);

2) кінцевим бенефіціарним власником (контролером) від номінального утримувача (номінального власника) у розумінні пункту 103.3 статті 103 цього Кодексу за умови дотримання вимог підпунктів «а» - «в» підпункту 1 цього пункту. При цьому платник податків додатково до відомостей та документів, передбачених у підпункті «б» підпункту 1 цього пункту, зобов`язаний надати документи, що підтверджують отримання таких доходів від номінального утримувача (номінального власника) у зв`язку з ліквідацією (припиненням) іноземної юридичної особи або іноземного утворення без статусу юридичної особи.

Щодо доходів у грошовій формі, отриманих внаслідок ліквідації (припинення) іноземної юридичної особи або іноземного утворення без статусу юридичної особи платником податків - акціонером (учасником, партнером, пайовиком, засновником, контролюючою особою) іноземної юридичної особи або іноземного утворення без статусу юридичної особи, проводяться всі заходи щодо встановлення джерел походження таких доходів відповідно до законодавства у сфері фінансового моніторингу.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що для звільнення від оподаткування доходу, отриманого платником податків за 2020-2021 роки внаслідок ліквідації (припинення) іноземної юридичної особи, таку юридичну особу мало бути створено або зареєстровано до 23.05.2020 року, а процедура ліквідації (припинення) мала бути розпочата та завершена протягом 2020-2021 років.

Можливість звільнення доходу від оподаткування наведені норми передбачають як для безпосереднього акціонера (учасника, партнера, пайовика, засновника, контролюючої особи) іноземної юридичної особи, так і для кінцевого бенефіціарного власника (контролера) за наявності номінального утримувача (номінального власника), від якого і були отримані відповідні кошти.

Для звільнення від оподаткування, наведені особи мають подати до податкового органу:

- заяву про звільнення доходів від оподаткування із зазначенням характеристик отриманого майна та ліквідованої (припиненої) іноземної юридичної особи ; заява викладається у довільній формі;

- документи, що містять відомості про вартість отриманого майна, відповідно до фінансової звітності іноземної юридичної особи, складеної відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності, на дату прийняття рішення про розподіл майна у якості виплати доходу у зв`язку з ліквідацією (припиненням) іноземної юридичної особи;

Кінцевий бенефіціарний власник (контролер), у разі отримання відповідних коштів, пов`язаних із ліквідацією (припиненням) іноземної юридичної особи, від номінального утримувача (номінального власника), має додатково подати до податкового органу документи, що підтверджують отримання таких доходів від номінального утримувача (номінального власника).

Пункт 14 підрозділу 1 розділу XX ПКУ також встановлює вимогу про те, що вказані документи мають бути подані одночасно з податковою декларацією за відповідний податковий (звітний) рік.

Інших вимог для звільнення згаданого доходу від оподаткування норми чинного законодавства не визначають.

Приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, відповідач посилався на висновки акту камеральної перевірки про заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб у розмірі 595 881 231,11 грн внаслідок порушення п. 171.2 ст. 171 ПКУ, пп. 164.1.20 п. 164.2 ст. 164 ПКУ та пп. 1 та 2 п. 14 під. І р. ХХ ПКУ. Такого висновку відповідач дійшов у зв`язку із тим, що, на його думку, декларація від 03.05.2022 року № про майновий стан та доходи за 2021 рік подана позивачем без надання документів про звільнення від оподаткування зазначених доходів, які підтверджують виплату доходів та повною мірою факт ліквідації іноземної компанії у 2021 році, перекладені на державну мову та засвідчені належним чином відповідно до вимог чинного законодавства.

Проте, наведені обставини щодо неподання відповідних документів не відповідають дійсності. Так, як вірно встановив суд першої інстанції, направлення позивачем до контролюючого органу податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік від 03.05.2022 року № підтверджується квитанцією №2 від 03.05.2022 року.

В графі 6 «податок на доходи фізичних осіб» розділу 10 Декларації позивач поставив знак «-» та одночасно із поданням податкової звітності за 2021 рік звернувся до контролюючого органу з заявою «Про звільнення від оподаткування доходу, отриманого у зв`язку з ліквідацією іноземної юридичної особи» від 03.05.2022 року.

У заяві позивач зазначив інформацію про вид, форму та розмір доходу, отриманого ним у 2021 році від ліквідації іноземної компанії IRENEVENTURESLTD, а саме: корпоративні права 1%) компанії KraftB.V. вартістю 204,01 доларів США (еквівалент 5553,87 грн), право вимоги да договором позики №1051121-1 від 05.11.2021 року на суму 103557849,84 доларів США (еквівалент ,12 грн), право вимоги за договором позики №21/06/11-1 від 21.06.2011 року на суму 18044652,78 доларів США (еквівалент 491238604,96 грн).

На підтвердження права на застосування звільнення від оподаткування доходу, отриманого в результаті ліквідації іноземної юридичної особи, до заяви від 03.05.2022 року позивач додав складені іноземною мовою: копію «Рішення єдиного директора (на ліквідацію)»; копію «Рішення акціонера (на ліквідацію) з додатком (ліквідаційний баланс)»; копію «Рішення ліквідатора (на передачу активів)» з додатком (перелік активів); копію «Статуту про ліквідацію».

Подання позивачем заяви про звільнення від оподаткування доходу, отриманого у зв`язку з ліквідацією іноземної юридичної особи з додатками підтверджується квитанціями про подання документу довільної форми №1, №2, №3, №4, №5 та №6 від 03.05.2022 року.

Разом із запереченнями на висновки акту перевірки позивач надав відповідачу:

- копію свідоцтва про реєстрацію переміщення/перереєстрацію в іншій юрисдикції від 07.11.2007 року №110910 (з проставленим апостилем у примірнику мовою оригіналу (англійською), а також у примірнику з перекладом на українську мову);

- копію положення про переміщення компанії від 17.09.2021 року (з проставленим апостилем у примірнику мовою оригіналу (англійською), а також у примірнику з перекладом на українську мову);

- копію відповідно до трастової декларації від 17.09.2021 року (з проставленим апостилем у примірнику мовою оригіналу (англійською), а також у примірнику з перекладом на українську мову);

- копію рішення номінального акціонера про ліквідацію компанії від 29.12.2021 року та переклад українською мовою; копію рішення одноосібного директора про добровільну ліквідацію компанії та затвердження ліквідаційного балансу від 29.12.2021 року з додатком (ліквідаційний баланс) та перекладом на українську мову; копію рішення ліквідатора про передачу активів компанії бенефіціару від 29.12.2021 року з додаток (перелік активів) та перекладом українською мовою; копію протоколу про ліквідацію компанії від 30.12.2021 року, затверджений апостильованим підписом заступника реєстратора компаній з перекладом українською мовою; копію акта приймання-передачі від 29.12.2021 року; копію сертифікату про ліквідацію (зняття з реєстрації) компанії з перекладом українською мовою; копію витягу з міжнародного реєстру компаній з перекладом українською мовою.

У свідоцтві про реєстрацію компанії зазначено, що після задоволення всіх вимог стосовно реєстрації відповідно до Закону про міжнародні комерційні компанії 1994 року IRENEVENRURESLTD була зареєстрована у Республіці Сейшельські острови в якості міжнародної комерційної компанії 07.11.2007 року, свідоцтво видане у м. Вікторія, Республіка Сейшельській острови, свідоцтво №042137.

Довідкою про реєстрацію, склад учасників та органів управління юридичних осіб IRENEVENRURESLTD підтверджується, що Компанія має бездоганну репутацію у правових та фінансових відносинах на Сейшельських островах.

Довідкою про стан юридичної особи, виданої у м. Вікторія, Сейшели 16.09.2021 року підтверджується, що Компанія IRENEVENRURESLTD належним чином зареєстрована відповідно до Закону про міжнародні комерційні компанії 2016 року; найменування компанії внесене в Реєстр міжнародних комерційних компаній та Компанія сплатила всі внески, ліцензійні збори та штрафи, які підлягають сплаті згідно з положеннями Закону про міжнародні комерційні компанії 2016 року; компанія не подала реєстратору статут про злиття або консолідацію, який ще не набрав чинності; компанія не перебуває в процесі припинення; провадження щодо виключення назви товариства із зазначеного Реєстру не було відкрито; наскільки це підтверджується документами, поданими до Реєстратора, Компанія має бездоганну репутацію у правових та фінансових відносинах на Сейшельських островах.

Декларацією про довірчий характер від 03.03.2014 року підтверджується, що Івор Омсон є власником акцій, які зазначені у Додатку до цього документу (5000 акцій IRENEVENRURESLTD вартістю 1,00 долар США кожна).

Письмовим рішенням директорів від 16.09.2021 року прийнято рішення про перереєстрацію Компанії IRENEVENRURESLTD на Маршаллових Островах і продовження своєї діяльності в межах юрисдикції Маршаллових Островів під назвою IRENEVENRURESLTD за умови отримання дозволу Управління міжнародного бізнесу та Сейшельських островах та змінено зареєстровану адресу Компанії.

Свідоцтвом про припинення реєстрації компанії від 27.09.2021 року підтверджено, що IRENEVENRURESLTD компанія, яка була зареєстрована відповідно до законодавства Сейшельських островів, задовольнила всі вимоги Закону про міжнародні комерційні компанії 2016 року стосовно продовження діяльності компанії в межах іноземної юрисдикції, 27.09.2021 року, свідоцтво видане у м. Вікторія, Республіка Сейшельські Острови 27.09.2021 року.

Нотаріально засвідченим свідоцтвом, що засвідчує відповідність копій оригіналам, державний нотаріус Франс Бонте за повноваженнями уряду, належним чином визнаний і приведений до присяги та практикуючий у м. Вікторія, Мае, Республіка Сейшельські Острови, засвідчив, що він зібрав та звірив з оригіналами додані копії таких документів: свідоцтво про реєстрацію IRENEVENRURESLTD від 07.11.2007 року; довідка про державну реєстрацію IRENEVENRURESLTD від 28.06.2021 року; довідка про стан юридичної особи IRENEVENRURESLTD від 16.09.2021 року; довідка про довірчий характер власності компанії IRENEVENRURESLTD від 16.11.2007 року; довідка про довірчий характер власності компанії IRENEVENRURESLTD від 03.03.2014 року; письмове рішення Директорів компанії IRENEVENRURESLTD від 16.09.2021 року; свідоцтво про припинення реєстрації компанії IRENEVENRURESLTD від 27.09.2021 року. Документ складений у м. Вікторія 17.10.2021 року.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію за місцем перебування/зміни місця реєстрації компанії від 17.09.2021 року підтверджено, що IRENEVENRURESLTD, реєстраційний № НОМЕР_2 , дата реєстрації 07.11.2007 року, яка раніше існувала згідно законодавства Сейшельських островів, реєструється за місцем перебування/змінює місце своєї реєстрації з Сейшельських островів на Маршаллові острови 17.09.2021 року.

Відповідно до декларації про довірчий характер власності Івор Омсон є власником акцій IRENEVENRURESLTD, які зареєстровані на його ім`я як номінального власника та довіреної особи ОСОБА_1 .

Довідкою про реєстрацію, склад учасників та органів управління юридичних осіб IRENEVENRURESLTD від 24.09.2021 року підтверджується, що Компанія має бездоганну репутацію у правових та фінансових відносинах на Маршаллових островах.

Довідкою про реєстрацію, склад учасників та органів управління юридичних осіб IRENEVENRURESLTD підтверджується, що Компанія має бездоганну репутацію у правових та фінансових відносинах на Сейшельських островах.

Відповідно до письмового рішення одноосібного директора, директор Компанії цим дає згоду на ухвалення наступних рішень, прийнятих без зборів, при цьому цей документ матиме таку ж силу та дію, якби рішення, згадані у цьому документі, були прийняті на своєчасно скликаних та належним чином проведених зборах директора компанії. Виходячи з запропонованої добровільної ліквідації та розпуск Компанії, прийнято рішення про призначення ліквідатором товариства Роми Бенуа; директор готовий уповноважити Рому Бенуа ліквідатором компанії; директор уповноважений приймати рішення про ліквідаційний розподіл активів Компанії; ліквідаційний баланс складено та оформлено директором 29.12.2021; компанія задовольнила та сплатила всі претензії, борги та зобов`язання в повному обсязі та прийнято рішення, що усі права вимоги за кредитами, які залишились та зазначені в Ліквідаційному балансі Компанії після розрахунку належних платежів її кредиторам, як це зазначено у Додатку 1, мають бути розподілені єдиному бенефіціару Компанії, яким є пан ОСОБА_1, в якості ліквідаційного розподілу після ліквідації. Рішення набуває чинності 29.12.2021 року.

У ліквідаційному балансі від 29.12.2021 року зафіксовано наявність активів на суму 121602706,63 долари США, з яких довгострокові активи - 204,01 долар США, оборотні активи 121602502,62 долари США (дебіторська заборгованість по кредитам).

Письмовим рішенням акціонера від 29.12.2021 року було прийнято рішення, що Компанія припиняє свою діяльність, а також починає процес ліквідації та розпуску.

Рішенням ліквідатора компанії від 29.12.2021 року усі права вимоги за кредитами та корпоративні права (акції) у сумі 121602706,63 долари США ліквідуються після розрахунку належних платежів її кредиторам, як це зазначено у Додатку 1, мають бути розподілені єдиному бенефіціару Компанії, яким є пан ОСОБА_1. У Додатку 1 зазначено про те, що корпоративні права складають 204,1 доларів США, кредит, наданий ОСОБА_1 за договором позики від 05.11.2021 року №1051121-1 складає 103557849,84 доларів США, кредит, наданий юридичній особі F.G. FINANCINGLIMITED за договором позики від 21.06.2011 року №21/06/11-1 складає 18044652,78 доларів США.

Письмовим рішенням номінального власника та довіреної особи від 29.12.2021 року прийнято рішення припинити чинність Декларації про довірчий характер власності від 17.09.2021 року; прийнято рішення про припинення діяльності компанії та початку процесу ліквідації та розпуску; прийнято рішення, що акції компанії, які належать бенефіціару, будуть анульовані після погашення позики у розмірі 5000 доларів США, яку бенефіціар повинен сплатити компанії.

Нотаріально засвідченим свідоцтвом, що засвідчує відповідність копій оригіналам, державний нотаріус Франс Бонте за повноваженнями уряду, належним чином визнаний і приведений до присяги та практикуючий у м. Вікторія, Мае, Республіка Сейшельські Острови, засвідчив, що він зібрав та звірив з оригіналами додані копії таких документів: письмове рішення одноосібного директора IRENEVENRURESLTD від 29.12.2021 року; письмове рішення акціонера IRENEVENRURESLTD від 29.12.2021; письмове рішення ліквідатора IRENEVENRURESLTD від 29.12.2021 року; письмове рішення номінального власника та довіреної особи про припинення чинності декларації про довірчий характер власності компанії IRENEVENRURESLTD від 29.12.2021 року.

Свідоцтвом про ліквідацію IRENEVENRURESLTD від 30.12.2021 року підтверджено ліквідацію Компанії IRENEVENRURESLTD відповідно до статті 102 Закону про комерційні корпорації.

Відповідно до акта прийому-передачі від 29.12.2021 року IRENEVENRURESLTD в результаті ліквідації передала, а ОСОБА_1 прийняв наступні зобов`язання: активи - 121602706,63 доларів США, з яких інвестиції у дочірні компанії (всього не поточні активи) - 204,01 доларів США, дебіторська заборгованість (всього поточні активи) - 121602502,62 доларів США.

Вказані документи, які були подані позивачем разом із податковою декларацією про майновий стан та доходи за 2021 рік та разом із запереченням на висновки акта перевірки свідчать про виконання ним вимог пункту 14 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України.

Положеннями абз. 8 п. 86.1 ст. 86 ПКУ визначено, що матеріалами перевірки, зокрема, є заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду)

Відповідно до підпункту 86.7.1. пункту 86.1 статті 86 ПКУ, акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Відтак, зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про доведення позивачем права на звільнення від оподаткування отриманого доходу. У свою чергу, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідач неправомірно не врахував подані позивачем, у відповідності до пункту 14 підрозділу 1 розділу XX ПК, документи.

Як правильно визначено судом першої інстанції, дохід у формі корпоративних прав та права вимоги за дебіторською заборгованістю підтверджується актом прийому-передачі від 29.12.2021 року відповідно до якого в результаті ліквідації IRENEVENRURESLTD передала, а ОСОБА_1 прийняв наступні зобов`язання: активи - 121602706,63 доларів США, з яких інвестиції у дочірні компанії (всього не поточні активи) - 204,01 доларів США, дебіторська заборгованість (всього поточні активи) - 121602502,62 доларів США, який був наданий позивачем до ГУ ДПС у Київській області під час проведення перевірки та розгляду заперечень на висновки акта перевірки.

Доводи відповідача про відсутність документів, які підтверджують у повній мірі факт ліквідації іноземної компанії у 2021 році спростовуються наявними в матеріалах справи копіями свідоцтва про ліквідацію компанії IRENEVENRURESLTD від 30.12.2021 року, затвердженим апостильованим підписом заступника реєстратора компанії та сертифікатом (свідоцтвом) про ліквідацію компанії IRENEVENRURESLTD від 13.09.2021 року, який був наданий позивачем до ГУ ДПС у Київській області під час проведення перевірки та розгляду заперечень на висновки акта перевірки.

Жодних інших підстав, покладених в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, щодо невідповідності поданих позивачем документів положенням пункту 14 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України акт перевірки та лист за результатами розгляду заперечень на висновки акта перевірки не містять.

Зі змісту Акту перевірки слідує, що відповідачем не встановлено допущення позивачем порушень порядку оформлення чи подання заяви про звільнення від оподаткування доходів. У висновках Акту перевірки не наведено, що подана платником податків заява не відповідає вимогам пункту 14 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що правильність визначення ліквідаційного балансу зазначеної вище компанії під час її ліквідації відповідач не ставив під сумнів та не спростував достовірність відображених ліквідатором відомостей щодо виду та вартості розподілених позивачеві активів під час проведення ліквідаційного розподілу.

Відсутність розбіжностей між відомостями наданих позивачем ліквідаційних документів Компанії IRINE VENTURES LTD та відомостями поданої ним податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб за 2021 рік підтверджено показами свідка.

Для цілей застосування вимог пункту 14 підрозділу 1 розділу XX Кодексу та пункту 170.13-1 статті 170 розділу IV Кодексу не передбачено здійснення аналізу умов договорів позики, заборгованість за якими включена до ліквідаційного балансу компанії іноземної юридичної особи, що ліквідується (припиняється), а тому твердження відповідача про необхідність дослідження договорів про надання позики №І051121-1 від 05.11.2021 року та №21/06/11-1 від 21.06.2011 року, для правильного встановлення фактичних обставин справи та правильного вирішення спору щодо протиправності прийнятого ним рішення, не заслуговують на увагу.

Крім того, доданими до матеріалів справи листом від 13.05.2022 року №12760/6/10-36-24-05 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), листом від 17.08.2022 року №1657/В/10-36-24-02 про надання документальних підтверджень, актом камеральної перевірки №5152/10-36-24-12/ від 18.08.2022 року, листом про розгляд заперечень №10077/12/10-36-24-12 від 28.09.2022 року та висновком №115/10-36-24-12 від 28.09.2022 року підтверджується, що ані в ході проведення камеральної перевірки, ані в ході розгляду поданих позивачем заперечень до акту відповідач не піднімав питання про наявність у позивача договорів іноземної компанії IRENE VENTURES LTD про надання позики №І051121-1 від 05.11.2021 року та №21/06/11-1 від 21.06.2011 року, за якими на підставі рішення ліквідатора та ліквідаційного балансу позивач отримав право вимоги.

Водночас, відповідач у відповідності до вимог п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 та пп. 86.7.4. п. 86.7 ст. 86 ПКУ при розгляді поданих позивачем заперечень до акту перевірки мав можливість призначити та провести документальну позапланову перевірку з питань, що стали предметом оскарження, в ході якої перевірити, зокрема, наявність у позивача та зміст вищевказаних договорів позики.

Положеннями пункту 14 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» ПКУ та Узагальнюючою податковою консультацією №2 не встановлено обов`язку платника підтверджувати право на звільнення від оподаткування доходу, отриманого внаслідок ліквідації іноземної юридичної особи, шляхом надання договорів позики. Оскільки позивач отримав дохід у формі корпоративних прав та права вимоги (інша майнова форма), документом, що підтверджує отримання доходу в іншій майновій формі є податкова декларація, заява платника податку у довільній формі, виписка з банківського рахунку у цінних паперах, акт прийому-передачі, документи, що підтверджують державну реєстрацію права власності тощо.

Апеляційний суд також погоджується з висновками суду попередньої інстанції про відсутність у позивача, станом на момент виникнення спірних відносин, законодавчо встановленого обов`язку нотаріального засвідчення перекладу документів, доданих до заяви про звільнення від оподаткування у межах спірних відносин.

Положеннями Податкового кодексу України та іншими нормативно-правовими актами не передбачено обов`язковість нотаріального засвідчення перекладу документів, доданих до заяви, яка подавалась позивачем разом з податковою декларацією про майновий стан та доходи за 2021 рік у порядку, визначеному пунктом 14 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» ПКУ.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, акт перевірки складений 18.08.2022 року, без надання позивачеві можливості надати відповідь на запит від 17.08.2022 року №1657/В/10-36-24-02, яким для підтвердження правомірності застосування позивачем податкового звільнення ГУ ДПС у Київській області запропоновано надати перекладені на державну мову та засвідчені належним чином відповідно до вимог чинного законодавства документи, копії документів, що підтверджують задекларовані за 2021 рік доходи, отримані внаслідок ліквідації (припинення) іноземної юридичної особи згідно переліку.

Щодо виду здійсненої відповідачем перевірки, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно пункту 75.1.1 статті 75 ПК камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні».

Встановлена правова процедура проведення камеральної перевірки як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку суб`єктів контролю під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до платника податків (висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 21.10.2021 року у справі № 600/2340/20-а).

Так, Верховний Суд в постанові від 21.10.2021 року у справі № 600/2340/20-а дійшов наступного висновку: камеральна перевірка за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства, предмет якої передбачає проведення контролюючим органом арифметичного та логічного контролю правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків; правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; логічний зв`язок та узгодженість відповідних показників поточного періоду та їх зіставлення з показниками попередніх періодів). Під час камеральної перевірки на час спірних правовідносин могла бути перевірена своєчасність:- подання податкових декларацій (розрахунків); реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до них у ЄРПН, акцизних накладних та/або розрахунків до них у Єдиному реєстрі акцизних накладних; виправлення помилок у податкових накладних; сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Натомість, інші обставини, які впливають на своєчасність, достовірність, повноту нарахування і сплати податків, є предметом перевірки контролюючим органом під час здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77,78 ПК України.

За змістом пункту 75.1.2 статті 75 ПК документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі здійсненої відповідачем камеральної перевірки, предметом якої визначено «питання правомірності задекларованих доходів», встановлено обставини відсутності у платника податків документів для звільнення від оподаткування та заниження ним податку на доходи фізичних осіб.

Тобто питання своєчасності подання податкової звітності, виправлення помилок у податкових накладних або ж своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання не перевірялося, відповідні факти не встановлювалися, а висновки з цих питань не робилися.

Вказаною перевіркою відповідач фактично перевірив повноту нарахування податку на доходи фізичних осіб, встановив обставини відсутності певних документів, та дійшов висновку про заниження податкових зобов`язань, однак такі питання можуть бути предметом виключно документальної перевірки.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо проведення Головним управлінням ДПС у Київській області податкової перевірки позивача не у спосіб, визначений Податковим кодексом України.

Таким чином, у розумінні статті 74 КАС, складений за результатами спірної камеральної перевірки акт не може були визнаним допустимим доказом, тобто таким, що отриманий з дотриманням порядку, встановленого законом, а тому і прийняті на підставі такого акту рішення, не можуть бути визнані правомірними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, оскільки підстави для прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №8128/10-36-24-12/ від 04.10.2022 року про збільшення позивачу грошових зобов`язань з податку на доходи були відсутні.

Крім того, апеляційний суд, також, погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність посилань відповідача на лист Київської міської прокуратури від 27.03.2023 року №11-4129-23 та постанову Київської міської прокуратури про здійснення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 28.03.2023 року. Оскільки вказані документи свідчать виключно про вчинення правоохоронним органом певної процесуальної дії в межах кримінально-процесуального законодавства України, не відносяться до матеріалів камеральної перевірки позивача за наслідком проведення якої відповідач прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення й згідно з положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути предметом дослідження в ході розгляду адміністративної справи.

В силу ч. 1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Аналогічну норму містять ч. 2 ст. 2 КК України та ч. 1 ст. 17 КПК України.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ч. 5 ст. 17 КПК України).

Обов`язковість преюдиційних обставин, передбачена частиною шостою статті 78 КАС, відповідно до буквального тлумачення зазначеної норми поширюється лише на обставини, встановлені безпосередньо вироком у кримінальній справі.

Водночас сам факт використання платником податків права на податкову пільгу, встановлену пунктом 14 підрозділу І розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, не може інкримінуватись як ухилення від сплати податків. Жодні сумніви та/або припущення правоохоронних органів не можуть розцінюватись як доказ вчинення платником податків податкового чи кримінального правопорушення поки його вину у вчиненні такого правопорушення не буде доведено в установленому законом порядку й підтверджено вироком суду.

Доказів того, що станом на момент розгляду адміністративної справи №320/4281/23 позивачеві оголошувалась підозра у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, в тому числі й за ч. 3 ст. 212 КК України матеріали справи не містять як і не містять доказів ухвалення вироку про визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Так, відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.

Повний текст виготовлено: 23 квітня 2024 року.