Справа № 560/1753/24
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1753/24
РІШЕННЯ

іменем України

24 квітня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 в якому просить визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення ОСОБА_1 , солдата, навідника третього кулеметного відділення кулеметного взводу третьої стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_3 , відповідно до абзацу 13, підпункту "г", пункту 2, частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у зв`язку з (перебуванням на утриманні трьох дітей віком до 18-ти років. Зобов`язати військові частини НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , НОМЕР_3 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 відповідно до абзацу 13 підпункт "г" пункту, 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходити військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, у зв`язку перебуванням на його утриманні трьох дітей до 18 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29.11.2023 позивачем на адресу військової частини НОМЕР_2 був направлений рапорт про звільнення із військової служби на підставі абзацу 13 підпункту "г", пункту 2, частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у зв`язку із перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18-ти-років. Вказує, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 15.12.2022 серії № НОМЕР_4 , позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що його дружина, ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.06.2010 серії НОМЕР_5 . Відповідно до свідоцтва про смерть 26.10.2017 серії НОМЕР_6 , батько ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що на момент початку сімейно-шлюбних відносин з позивачем його майбутня дружина - ОСОБА_3 (мати ОСОБА_4 ) була одинокою матір`ю. Крім того, позивач є батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , яких також утримує та виховує. Зазначив що отримав від ВЧ НОМЕР_1 відповідь на рапорт про звільнення, відповідно до якого йому відмовлено у звільненні з військової служби у зв`язку із ненаданням підтверджуючих документів, щодо виховання пасинка - ОСОБА_4 .

Вважає таку відмову протиправною, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від військової частини НОМЕР_1 на адресу суду надійшов відзив в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що військовою частиною НОМЕР_1 надано відповідь 23.01.2024 № 604, яку позивач долучив до позовної заяви. За результатами розгляду рапорту позивача про звільнення на підставі підпункту «г» пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини - перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років). Необхідною умовою для застосування вказаної Позивачем підстави для звільнення є саме встановлення факту перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років. До свого рапорту Позивачем додано, зокрема, документи, що підтверджують перебування на його утриманні двох дітей віком до 18 років: копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 , довідка Летичівкського відділу ДВС від 24.11.2023. В то же з час з доданих Позивачем до рапорту документів (копії свідоцтва про шлюб, копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , довідки виконкому Летичівської селищної ради від 27.11.2023 № 294) підтверджується факт одруження Позивача з ОСОБА_2 , тобто створення сім`ї на підставі шлюбу, факт перебування на утриманні ОСОБА_2 її дитини віком до 18 років ( ОСОБА_4 ), факт смерті ОСОБА_5 - батька ОСОБА_4 , та факт проживання Позивача без реєстрації з дружиною ОСОБА_8 та її дитиною ОСОБА_4 однією сім`єю в статусі вітчима щодо ОСОБА_4 . Однак, вказаними документами не підтверджується факт перебування на утриманні Позивача дитини віком до 18 років - ОСОБА_4 .

Від військової частини НОМЕР_3 надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що ОСОБА_1 помилково зазначив військову частину НОМЕР_3 , як одного з відповідачів по справі, оскільки відповідно до абзацу 2 пункту 12 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України. Також у пункті 225 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» в кому визначено Права посадових осіб щодо звільнення з військової служби зазначено, що Звільнення військовослужбовців із військової служби під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них. Враховуючи вище зазначене прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 належить до компетенції командира військової частини НОМЕР_1 . Крім цього, жодних документів (рапортів, заяв, інших матеріалів) щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби за сімейними обставинами до військової частини НОМЕР_3 не надходило.

Від позивача надійшла відповідь на відзив в якій останній просить задовольнити позовні вимоги.

Військова частина НОМЕР_1 надіслала заперечення на відповідь на відзив, в яких просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що відповідно до рішення ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію", позивач призваний у Збройні Сили України по мобілізації де по нинішній час несе військову службу як солдат, навідник третього кулеметного відділення кулеметного взводу третьої стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується копією військового квитка.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 15.12.2022 року між ОСОБА_1 , та ОСОБА_8 , було укладено шлюб.

Позивач звернувся до відповідача 29.11.2023 з рапортом про звільнення із військової служби на підставі абз.13 пп."г" п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у зв`язку із перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18-ти років.

Суд зазначає, що до свого рапорту позивачем додано, зокрема, документи, що підтверджують перебування на його утриманні двох дітей віком до 18 років: копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 , довідка Летичівкського відділу ДВС від 24.11.2023.

З доданих Позивачем до рапорту документів (копії свідоцтва про шлюб, копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , довідки виконкому Летичівської селищної ради від 27.11.2023 № 294) підтверджується факт одруження Позивача з ОСОБА_2 , тобто створення сім`ї на підставі шлюбу, факт перебування на утриманні ОСОБА_2 її дитини віком до 18 років ( ОСОБА_4 ), факт смерті ОСОБА_5 - батька ОСОБА_4 , та факт проживання Позивача без реєстрації з дружиною ОСОБА_8 та її дитиною ОСОБА_4 однією сім`єю в статусі вітчима щодо ОСОБА_4 . Однак, вказаними документами не підтверджується факт перебування на утриманні Позивача дитини віком до 18 років - ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене вище, відповідач листом від 23.01.2024 року за №604 на вказаний рапорт позивача, повідомив про відсутність підстав для звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" оскільки позивачем не було надано доказів, які підтверджують перебування на його утриманні трьох і більше дітей до 18 років.

Позивач, не погодившись з вказаними діями відповідача, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом України «Про внесення зміни до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо додаткової підстави звільнення з військової служби під час воєнного стану» від 20.09.2022 №2599-ІХ, внесено зміни підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до яких, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий час, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України (далі СК України) при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч.1 ст. 180 СК України).

Згідно з ч.1 ст. 260 СК України якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1 ст. 268 СК України).

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із оскарженням дій відповідача, що виразились у повідомленні позивачу листом від 23.01.2024 року за №604 про відсутність підстав для його звільнення з військової служби.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами.

Суд встановив, що за результатами розгляду рапорту позивача про звільнення з військової служби відповідач листом від 23.01.2024 року за № 604 повідомив про відсутність підстав для його звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Підставою для звільнення з військової служби позивач вказав відповідачу підпункт «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та повідомив про перебування у нього на утриманні трьох дітей віком до 18 років, про що надав відповідні докази. Підставою для відмови відповідач зазначив з посиланням на норми сімейного законодавства про те, що обов`язок щодо утримання вказаної позивачем дитини не може бути покладено на нього як на вітчима, оскільки у дитини є мати. Крім того, додана до рапорту довідка виконкому Летичівської селищної ради від 27.11.2023 №294 не містить інформації про те, чи має можливість його дружина утримувати свою дитину, та за відсутності такої можливості у матері через поважні причини, чи наявність у її дитини інших родичів наведених в ч.1 ст.268 СК України.

Отже, вказана довідка не є документом, що дає підстави стверджувати факт перебування на утриманні позивача дитини його дружини, оскільки сам факт проживання однією сім`єю про такі обставини не може свідчити.

Законом України «Про внесення зміни до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо додаткової підстави звільнення з військової служби під час воєнного стану» від 20.09.2022 №2599-ІХ, внесено зміни підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до яких, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий час, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Отже, визначальними для вирішення цього публічно-правового спору є перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Суд зазначає, що на час укладення шлюбу, у дружини позивача була одна неповнолітня дитина: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч.1 ст. 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1 ст. 268 СК України).

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, Суд зазначає, що позивач, перебуваючи у шлюбі з громадянкою ОСОБА_8 , має право на участь у вихованні її дитини (за умови проживання однією сім`єю). При цьому, обов`язок щодо його утримання у позивача (як вітчима) виникає за умови, якщо в останнього немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати йому належного утримання.

Суд встановив, що позивач до рапорту про звільнення з військової служби не додав доказів на підтвердження його проживання однією сім`єю з ОСОБА_8 та її дитиною, а також доказів того, що ця дитина не має діда, бабу, повнолітніх братів та сестер, здатних його утримувати або наявності у матері цієї дитини поважних причин, з яких вона не може надавати їй належного утримання.

Вказані обставини зазначено відповідачем як підстави для відмови у задоволенні поданого позивачем рапорту про звільнення з військової служби.

При цьому, факт не отримування матір`ю ОСОБА_4 - ОСОБА_3 доходів за три квартали 2023 року не є підтвердженням неможливості з поважних причин надавати належне утримання своєму сину. Крім того, як зазначалось вище з посиланням на ст. ст. 60, 61 Сімейного кодексу України, отримання Позивачем доходу у вигляді грошової винагороди як військовослужбовцем підтверджує факт спільної сумісної власності на такий дохід у Позивача та його дружини - ОСОБА_3 .

Додана Позивачем до рапорту довідка виконкому Летичівської селищної ради від 27.11.2023 № 294 не містить інформації про те чи має можливість дружини Позивача утримувати свою дитину, а за відсутності такої можливості у матері через поважні причини, чи наявні у її дитини інші родичі, наведені в ч. 1 ст. 268 Сімейного кодексу України, які зобов`язані її утримувати. Також, вказана довідка не містить інформації на підставі яких документів, встановлених фактів чи обставин селищна рада дійшла висновку про перебування на утриманні Позивача його пасинка - ОСОБА_4 . Таким чином, вказана довідка не є документом, що дає підстави стверджувати факт перебування на утриманні Позивача дитини його дружини, оскільки сам факт спільного проживання з дружиною та її дитиною про такі обставини не свідчить.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 14.12.2023 по справі №160/11228/23.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, у спірних правовідносинах позивач, звертаючись до відповідача з вказаним рапортом, не надав належних доказів наявності правових підстав застосування до нього підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Суд звертає увагу, що позивач разом з позовною заявою подав додаткові документи, які він не долучав до свого рапорту про звільнення, а саме: довідки виконкому Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 19.07.2023, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків від 01.02.2024, довідки Летичівського відділу ДВС у Хмельницькому районі від 01.02.2024, довідки про підтвердження місця роботи від 26.01.2024.

А тому, суд вважає, що вказані документи не можуть розглядатись як доказ при оцінці законності відмови військової частини НОМЕР_1 у звільнення позивача, так як військова частина НОМЕР_1 не була ознайомлена з цими документами при розгляді вказаного рапорту та рішення про відмову у звільненні приймалось на основі документів доданих позивачем до свого рапорту про звільнення.

При цьому, позивач має право подати новий рапорт, із додаванням вказаних документів для підтвердження підстав для звільнення з військової служби на підставі абз.13 пп."г" п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

За наведених обставин суд дійшов висновку щодо правомірності відмови відповідача з підстав її відповідності критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Таким чином, суд вважає, що відповідач дійшов правильного висновку про відсутність підстав для звільнення позивача з військової служби на підставі абз.13 пп."г" п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог немає, а тому в такому випадку адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позовні вимоги не підлягають задоволенню, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_8 )
Відповідачі:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_9 ) Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_10 ) Військова частина НОМЕР_3 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_11 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук