Справа № 300/2504/23
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/2504/23 пров. № А/857/18618/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Запотічного І.І., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року, ухвалене суддею Бобров Ю.О. у м. Івано-Франківську о 13:29, повний текст якого складений 18 березня 2023 року, у справі № 300/2504/23 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, Комісії з ліквідації Управління Держпраці в Івано-Франківській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком,-

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2023 року позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернувся до суду з позовом до відповідача - Управління Держпраці в Івано-Франківській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , у якому просив визнати протиправним та скасувати Акт спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком Форми Н-1/П від 03.08.2022, затверджений виконуючим обов`язки начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області 05.08.2022.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року до участі у справі залучено Комісію з ліквідації Управління Держпраці в Івано-Франківській області у якості співвідповідача у справі.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що спеціальне розслідування нещасного випадку, що сталося з ОСОБА_2 , проведено з порушеннями приписів чинного законодавства без дослідження всіх обставин справи, що мали значення для підтвердження нещасного випадку зі смертельним наслідком.

Покликаючись на Додаток 10 Порядку №337 зазначає, що при перевірці факту допуску працівника до роботи без належного оформлення трудових відносин інспектором відділу з питань трудових відносин та зайнятості Управління Держпраці в Івано-Франківській області Юрочком А.С. не було встановлено: характер та зміст виконуваної роботи, строк та періодичність виконання роботи, у який спосіб здійснювався контроль за виконанням роботи та ряду інших питань. Вважає, що пояснення, надані ФОП ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_2 , не є достатніми підставами для встановлення факту перебування ОСОБА_2 в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 .

Відповідачі та третя особа правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористались, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, єдиний порядок організації охорони праці в Україні визначає ЗУ «Про охорону праці» від 14.10.1992 за №2694-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №2694-ХІІ).

Приписами ст.1 цього Закону визначено поняття охорони праці: це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 2694-ХІІ умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 2694-ХІІ роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

У відповідності до ст.14 Закону №2694-ХІІ, працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Положеннями ст.22 Закону №2694-ХІІ передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337 затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві (далі по тексту - Порядок №337; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.1 Порядку №337 цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхуванню від нещасного випадку підлягають: 1) особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах; 2) учні та студенти навчальних закладів, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти, залучені до будь-яких робіт під час, перед або після занять; під час занять, коли вони набувають професійних навичок; у період проходження виробничої практики (стажування), виконання робіт на підприємствах; 3) особи, які утримуються у виправних закладах та залучаються до трудової діяльності на виробництві цих установ або на інших підприємствах за спеціальними договорами.

Абзацом 1 п.8 Порядку №337 передбачено, що у разі отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи тощо роботодавець зобов`язаний протягом двох годин повідомити підприємствам (установам, організаціям), зазначеним в абзацах четвертому - дев`ятому цього пункту, з використанням засобів зв`язку та не пізніше наступного робочого дня надати на паперовому носії повідомлення згідно з додатком 2.

Відповідно до абз.3 та 4 п.8 Порядку №337 повідомлення про нещасний випадок надається за місцем настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), а у разі настання нещасного випадку внаслідок події (аварії, катастрофи тощо) під час руху транспортних засобів усіх видів - за місцем реєстрації підприємства (установи, організації): територіальному органові Держпраці.

Згідно з абз.1 п.9 Порядку №337 розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу.

Пункт 10 Порядку №337 визначає, що спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки із смертельними наслідками; групові нещасні випадки; випадки смерті працівників під час виконання ними трудових (посадових) обов`язків; гострі професійні захворювання (отруєння), що призвели до тяжких чи смертельних наслідків; нещасні випадки, факт настання яких встановлено у судовому порядку, а підприємство (установа, організація), на якому вони сталися, ліквідовано без правонаступника; нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого; випадки зникнення працівника під час виконання трудових (посадових) обов`язків; нещасні випадки з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства; нещасні випадки, що сталися з особами, фактично допущеними до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до п.14 Порядку №337 Держпраці та/або її територіальним органом утворюється комісія із спеціального розслідування (далі - спеціальна комісія).

Згідно з п.33 Порядку №337 комісія (спеціальна комісія) зобов`язана:

- провести засідання комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), на якому розглянути інформацію про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), розподілити функції між членами комісії, провести зустріч з потерпілим (членами його сім`ї чи уповноваженою ними особою) та скласти протоколи засідання комісії згідно з додатком 4;

- обстежити місце, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, та скласти відповідний протокол згідно з додатком 5, розробити ескіз місця, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, згідно з додатком 6 і провести фотографування місця настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), аварії (у разі потреби та можливості); одержати письмові пояснення від роботодавця та його представників, посадових осіб, працівників підприємства (установи, організації), потерпілого (якщо це можливо) згідно з додатком 7, опитати осіб - свідків нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та осіб, причетних до них, згідно з додатком 8;

- вивчити наявні на підприємстві документи та матеріали стосовно нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у разі потреби надіслати запити до відповідних закладів охорони здоров`я для отримання медичних висновків щодо зв`язку нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) з впливом на потерпілого небезпечних (шкідливих) виробничих факторів та/або факторів важкості та напруженості трудового процесу;

- визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устатковання, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устатковання, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, згідно з додатком 9;

- визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;

- визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи тощо для встановлення причин настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння);

- з`ясувати обставини та причини настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння);

- визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом;

- установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці;

- вивчити документи, що дають змогу відстежити походження нехарчової продукції, під час використання (експлуатації) якої сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) або використання (експлуатація) якої могло стати їх причиною (договори, товарно-супровідну документацію тощо), і подати інформацію про таку продукцію та документи про її походження до відповідного органу державного ринкового нагляду (у разі проведення спеціального розслідування);

- розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам та/або гострим професійним захворюванням (отруєнням), у тому числі пропозиції щодо внесення змін до нормативно-правових актів з охорони праці;

- скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення) згідно з додатком 11 у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); у разі настання групових нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого;

- розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення), а у разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) із змістом розділів 5, 6, 8, 9 такого акта - обов`язково підписати ці акти з відміткою про наявність окремої думки, яка викладається членом комісії письмово, в якій він обґрунтовано викладає пропозиції до змісту розділів 5, 6, 8, 9 акта (окрема думка додається до цих актів та є їх невід`ємною частиною);

- у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов`язаного з виробництвом, крім акта за формою Н-1, скласти картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 (далі - картка за формою П-5) згідно з додатком 22;

- передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування та примірники таких актів керівнику підприємства (установи, організації) або органу, що утворив комісію (спеціальну комісію), для їх розгляду та затвердження;

- дотримуватися вимог законодавства про інформацію щодо захисту персональних даних потерпілих та інших осіб, які зібрані в межах повноважень комісії (спеціальної комісії) під час проведення розслідування та задокументовані в акті за формою Н-1.

Пунктом 34 Порядку №337 встановлено, що рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією (спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії (спеціальної комісії) голос голови комісії (спеціальної комісії) є вирішальним.

Відповідно до п.54 Порядку №337 контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), аварій, підготовкою матеріалів розслідування, веденням їх обліку, вжиттям заходів до усунення причин їх настання здійснюють Держпраці та робочі органи Фонду відповідно до компетенції.

Громадський контроль здійснюють профспілки через свої виборні органи та представників, а також уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці у разі відсутності на підприємстві (в установі, організації) профспілки.

Зазначені в цьому пункті органи та особи у разі виявлення порушень вимог цього Порядку та/або у зв`язку з надходженням від потерпілого (члена його сім`ї чи уповноваженої ними особи) обґрунтованого звернення разом з підтвердними документами щодо незгоди з висновками комісії стосовно обставин та причин нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) вживають відповідно до компетенції заходів для проведення повторного розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-1.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до повідомлення від 14.07.2022 ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 13.07.2022 о 11:56 год на виробничій базі в урочищі «Кудрявець» його підприємства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в см Перегінське стався нещасний випадок зі смертельним наслідком, унаслідок якого ОСОБА_2 через нез`ясовані обставини потрапив у зону обертання дискових пил, отримав травми несумісні з життям та загинув (а.с 61).

Наказом Управління Держпраці в Івано-Франківській області «Про спеціальне розслідування нещасного випадку з смертельним наслідком» від 18.07.2022 №298-ЗК утворено комісію для проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 13 липня 2022 року о 11 год. 56 хв. в лісопильному цеху виробничої бази ФОП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в урочищі «Кудрявець, смт Перегінське Калуського району Івано-Франківської області із жителем смт Перегінське ОСОБА_2 , 2001 року народження (а.с. 62-64).

Відповідно до висновку, викладеного в акті спеціального розслідування нещасного випадку Форми Н-1/П від 03.08.2022, затвердженого виконуючим обов`язки начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області 05.08.2022, що стався 13.07.2022 о 11:56 год., комісія дійшла висновку про те, що відповідно до підпункту 25 пункту 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №337 від 17 квітня 2019 року нещасний випадок смерть потерпілого ОСОБА_2 вважається пов`язаним з виробництвом (а.с. 5-10, 65-71).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, покликаючись на те, що Комісія зі спеціального розслідування даного нещасного випадку не з`ясувала всіх його обставин, а сам висновок про те, що нещасний випадок пов`язаний із виробництвом, вважаючи таким, що зроблений передчасно, звернулось до суду з вимогами по його скасування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до абзацу 1 пункту 10 Порядку №337 передбачено, що спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки із смертельними наслідками.

Пунктом 52 Порядку №337 встановлено, що обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, серед іншого, є: виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), у тому числі у відрядженні (згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), на яке він відряджений) (підпункт 1); перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час (підпункт 2); виконання потерпілим дій в інтересах підприємства (установи, організації), де він працює, що не належать до його трудових (посадових) обов`язків (підпункт 5); виконання робіт особою, яка фактично допущена до роботи без оформлення трудового договору (контракту), у разі підтвердження факту перебування потерпілого у трудових відносинах з роботодавцем за обставин, зазначених у підпунктах 1-23 цього пункту (підпункт 26).

Перелік обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), аварії на виробництві, визначений у додатку 10.

Відповідно до пункту 53 Порядку №337 нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються не пов`язаними з виробництвом у разі вчинення потерпілим кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами; смерті працівника від загального захворювання або самогубства, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення та дій суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Згідно наданих суду першої інстанції матір`ю потерпілого ОСОБА_1 пояснень, її син ОСОБА_2 , перебував у фактичних трудових відносинах з ФОП « ОСОБА_4 ». Він періодично, у графік, встановлений фізичною особою-підприємцем, виконував роботу в лісопильному цеху виробничої бази фізичної особи-підприємця « ІНФОРМАЦІЯ_1 », котра розташована в урочищі Кудрявець, смт Перегінське Калуського району Івано-Франківської області. Графік його роботи залежав від погодних умов, зокрема, температури повітря. Коли було занадто жарко, робота починалася навіть о 05:00 год. Графік роботи також залежав від замовлень на лісопродукцію.

13.07.2022 близько 09:00 год. він вийшов з дому та пішов на роботу до лісопильного цеху ОСОБА_5 . Приблизно о 12:00 год вона почула звуки сирени швидкої допомоги, спробувала зв`язатися з сином по телефону, але він не відповідав. Пізніше вона приїхала до лісопильні та дізналася, що її син загинув. Всередину виробничого приміщення її не впустили. Вважає, що нещасний випадок, внаслідок якого загинув її син, пов`язаний із виробництвом. Звернула увагу на протиріччя, які вказані у поясненнях ОСОБА_6 та ОСОБА_3 щодо перебування у фактичних трудових відносинах з ФОП « ОСОБА_4 ». При цьому, зазначила, що правдивими є пояснення ОСОБА_5 про те, що її син працював у нього на пилорамі та в подальшому він з ним планував офіційно оформити трудові відносини.

Пояснення аналогічного змісту ОСОБА_1 надала Комісії з розслідування нещасного випадку на виробництві зі смертельним наслідком (а.с. 85).

ОСОБА_3 у своїх поясненнях від 13.07.2022, наданих Комісії з розслідування нещасного випадку на виробництві зі смертельним наслідком, вказав, що 13.07.2022 ОСОБА_2 за попередньою домовленістю прибув на пилораму та повинен був виконати роботу зі складання дошки. В подальшому, він мав намір укласти з ним трудову угоду (а.с. 84).

Натомість згідно пояснень ОСОБА_6 від 13.07.2022, ОСОБА_2 не виконував трудових обов`язків на виробництві, а з його дозволу зайшов на пилораму набрати «трачини». Разом з тим, такі пояснення не узгоджуються із обставинами, встановленими Комісією з розслідування нещасного випадку на виробництві зі смертельним наслідком, які викладені в акті від 03.08.2022 (а.с. 83).

Одним із членів Комісії з розслідування нещасного випадку на виробництві зі смертельним наслідком, що стався 13.07.2022 на території виробничої бази ФОП ОСОБА_3 , головним спеціалістом страхового експерта з охорони праці Долинського відділення управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області Цюком Ігорем Петровичем викладено окрему думку про те, що комісією не встановлено фактичного допуску до роботи ФОП ОСОБА_7 . ОСОБА_2 , що призвело до його смерті (а.с. 9-10, 69-71).

Згідно висновків спірного Акту ФОП ОСОБА_3 здійснив фактичний допуск до роботи працівника ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин, чим порушив ч.4 ст. 24 КЗпП України та ПКМУ №413. Відповідно до пункту 52 підпункту 26 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337 вважається пов`язаним з виробництвом. Висновок підписаний всіма членами Комісії.

Щодо висновків акту спеціального розслідування, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до завдань адміністративного судочинства суд не наділений повноваженнями надавати оцінку фактичним висновкам спеціального розслідування.

В пункті 102 рішення у справі «Зеленчук і Цицюра проти України» (заяви №846/16 та №1075/16) при оцінці дотримання статті 1 Першого протоколу до Конвенції Суд повинен здійснити загальний розгляд різних інтересів, які є предметом спору, пам`ятаючи, що метою Конвенції є гарантування прав, які є практичними та ефективними. Суд поза межами очевидного повинен дослідити реалії оскаржуваної ситуації. Така оцінка може стосуватись не лише відповідних умов компенсації, якщо ситуація схожа з тією, коли позбавляють майна, але також і поведінки сторін, у тому числі вжитих державою заходів та їх реалізації. У цьому контексті слід наголосити, що невизначеність - законодавча, адміністративна або така, що виникає із застосовної органами влади практики, - є фактором, який слід враховувати при оцінці поведінки держави (рішення у справі Броньовський проти Польщі (Broniowski v. Poland), заява №31443/96, пункт 115).

Процедура спеціального розслідування була завершена 03.08.2022 складанням акту спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НП.

З наявних в матеріалах справи документів, колегією суддів суду апеляційної інстанції не встановлено порушення відповідачем розумних строків розслідування, Також суд апеляційної інстанції вважає, що комісія із спеціального розслідування не допустила порушення процедури при прийнятті оскаржуваного рішення, які є підставою для скасування такого рішення акту спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком.

За наведених обставин колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що висновки Комісії з розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 13.07.2022 о 11:56 год., внаслідок якого загинув ОСОБА_2 , викладені в акті спеціального розслідування нещасного випадку Форми Н-1/П від 03.08.2022, затвердженому виконуючим обов`язки начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області 05.08.2022, про те, що нещасний випадок - смерть потерпілого ОСОБА_2 , вважається пов`язаним з виробництвом, повністю відповідає фактичним обставинам справи та підтверджені допустимими, достовірними та достатніми доказами. Комісією при прийнятті висновків спеціального розслідування правильно застосовані норми матеріально права, які регулюють спірні правовідносини.

Приймаючи постанову у даній справі за наслідком апеляційного перегляду рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі №300/2504/23, суд апеляційної інстанції керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Керуючись статтями 139, 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі № 300/2504/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді І. І. Запотічний
Р. Б. Хобор