Справа № 289/664/24
Суддя: Кириленко О. О.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/289/12/24
Справа №289/664/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Кириленка О.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ГУНП в Житомирській області, поліцейського СРПП ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Завалюка Ігоря Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №954800 від 26.01.2024. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 26.01.2024 відповідачем було винесено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190,00 грн. Позивач зазначає, що не перебував за кермом автомобіля 26.01.2024. На думку позивача, відповідач суттєво порушив його права та не надав можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив порядок розгляду справу без присутності адвоката за бажанням ОСОБА_1 та без його участі виніс оскаржувану постанову. До того ж вказує, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що поліцейським при винесенні постанови не було роз`яснено позивачу його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, копія постанови не вручена особі щодо якої вона винесена, оскільки відсутній підпис у відповідних рядках постанови.

Ухвалою судді від 01.04.2024 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 19).

12.04.2024 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 26.01.2024 поліцейським СРПП ВП №3 ЖРУП ГУНП в Житомирській області Завалюком І.С., було винесено оскаржувану постанову та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1190,00 грн. Підставою зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 були очевидні ознаки, що свідчили про технічну несправність транспортного засобу, оскільки не працювала підсвітка державного номерного знаку в темну пору доби. Позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (зачитано в голос). Окрім того, позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах та обов`язках, однак відмовився ставити підпис в оскаржуваній постанові (а.с. 23-30).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.01.2024 серії БАД №954800, 26.01.2024 о 23:25 год. в м. Радомишль по вул. Самоплавського ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п.п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху. За дане правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн. Також в зазначеній постанові вказано, що до неї додаються відео з портативного відеореєстратора (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 2.9 в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила), встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 1 ст. 121-3 КУпАП визначено, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 121-3 КУпАП у даному випадку встановленню підлягають наступні обставини:

- чи вчинені особою відповідні дії, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності;

- чи освітлювався номерний знак транспортного засобу, яким керував позивач.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд звертає увагу, що процесуальний обов`язок відповідача, передбачений частиною 2 статті 77 КАС України, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що в якості доказу керування позивачем транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби, відповідачем надано до матеріалів справи відеофайли, зроблені з допомогою відео реєстратора та нагрудної камери інспектора поліції, з яких чітко вбачається, що саме позивач дійсно 26.01.2024 керував транспортним засобом «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 з неосвітленим державним номерним знаком в темну пору доби та був зупинений працівниками поліції. При цьому, з моменту зупинки автомобіля до того моменту коли працівники поліції підійшли до останнього, ніхто не виходив з транспортного засобу та ніхто не сідав у нього, окрім позивача (а.с. 28).

До того ж з відеозаписів слідує, що поліцейським роз`яснено позивачеві причину зупинки транспортного засобу, а саме неосвітлений номерний знак транспортного засобу під його керуванням, суть вчиненого ним правопорушення, водночас позивач будь-яких заперечень з цього приводу не висловлював. При цьому, встановлено, що на вимогу позивача поліцейським ознайомлено його з доказами вчинення правопорушення, а саме з відеозаписами з відеореєстратора, а також роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 КУпАП. Під час отримання поліцейським від ОСОБА_1 пояснень, останній почав заперечувати факт керування транспортним засобом. В подальшому працівниками поліції було виявлено у позивача ознаки алкогольного сп`яніння та відносно останнього також було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який на даний час перебуває на розгляді в Радомишльському районному суді Житомирської області.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_1 під час оголошення змісту оскаржуваної постанови почав заперечувати факт керування транспортним засобом, однак будь-яких заперечень щодо інкримінованого йому правопорушення не висловлював.

Відтак, твердження ОСОБА_1 , про те, що він не керував транспортним засобом та не порушував вимоги ПДР повністю спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, з яких чітко вбачається факт керування саме позивачем транспортним засобом.

В справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 03.04.2008 вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 90 КАС України, жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. В даному випадку, пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання правами.

Доводи позивача відносно позбавлення його можливості скористатись правовою допомогою при винесенні оспорюваної постанови, останні суд відхиляє, як такі, що грунтуються виключно на припущеннях, та жодними доказами не підтверджені. Суд зазначає, що позивачем не представлено належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації ним прав, закріплених ст. 268 КУпАП. Так, з наданих відповідачем відеоматеріалів вбачається, що позивач був присутній на місці складення постанови, був повідомлений про її складання, оскільки її зміст було оголошено позивачу, при цьому, останній відмовився отримувати її копію та підписувати. Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відбулося у відповідності до вимог КУпАП. До того ж, зі змісту постанови вбачається, що її копія надіслана 29.01.2024 за вих. №803 на адресу позивача.

На думку суду, даний позов подано з метою спростування обставин керування позивачем 26.01.2024 транспортним засобом, що має преюдиційне значення у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, інформація з наданих відповідачем відеофайлів, підтверджує факт порушення позивачем п. 2.9 (в) ПДР, відповідальність за що, передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Заперечення позивача щодо неправомірності та незаконності винесення постанови спростовуються вищевказаними доказами та звернення його до суду пов`язане не із захистом порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є обранням останнім способу захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

При цьому, самі лише заперечення не мають юридичної сили, оскільки свою позицію та невинуватість позивач, мав б довести шляхом надання доказів на спростування обставин викладених у оскаржуваній постанові, адже відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом; ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, враховуючи наведене, а також те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, відсутність будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваної постанови та, відповідно відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 7, 121-3, 245, 247, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 77, 242, 244, 245, 246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (місцезнаходження: вул. Старий бульвар, 5/37, м. Житомир, Житомирська обл., 10008, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо протягом десяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. О. Кириленко