Справа № 600/2296/22-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 р. м. Чернівці Справа №600/2296/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спліт" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними дій та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спліт" (позивач) до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо проведення перевірки та складання акту фактичної перевірки від 25.05.2022 №1173/ж5/24-13-07-05/30501704;

визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14.06.2022 №000002277/24-13-07-05;

визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14.06.2022 №000002278/24-13-07-05;

визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14.06.2022 №000002280/24-13-07-05.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії працівників Головного управління ДПС у Чернівецькій області про проведення фактичної перевірки від 16.05.2022 №461-п, складання акту фактичної перевірки від 25.05.2022 №1173/ж5/24-13-07-05/30501704 є протиправними, а винесені податкові повідомлення-рішення від 14.06.2022 є незаконними, як такі, що прийняті безпідставно, не у відповідності із законом, а тому підлягають скасуванню. Вказував на те, податковим органом протиправно призначено та проведено перевірку на підставі анонімного повідомлення.

Позивач посилався на те, що з дати отримання розпорядження про анулювання ліцензій на роздрібну торгівлю пальним, товариством діяльність з продажу пального не здійснювалось, однак товариство проводило інші види дозволеної діяльності, шляхом їх відображення у бухгалтерському обліку та через застосування реєстратора розрахункових операцій № від 05.10.2016.

Вказував, що відповідачем у акті перевірки не зазначено кому саме здійснено продаж пального у якій кількості, коли саме (дата) мали такі порушення, що на думку позивача, свідчить про необґрунтованість викладених обставин порушень в акті перевірки та їх безпідставність.

Зазначав, що на товариство накладено штрафні санкції за проведення розрахункових операцій без використання РРО, проведення розрахункових операцій через РРО без програмування кодів УКТ ЗЕД, надлишок товарно-матеріальних цінностей.

При цьому, в акті перевірки відсутні посилання кому та коли здійснено продаж без використання РРО, як і не зазначено, яка розрахункова операція здійснювалась через РРО без програмування кодів УКТ ЗЕД. Посилався на відсутність жодних доказів продажу паливно-мастильних матеріалів на суму 2145,00 грн.

Щодо накладення стягнення за несвоєчасно встановлені та зареєстровані в Єдиному державному реєстрі рівноміри-лічильники, позивач вказував, що на час проведення перевірки рівноміри-лічильники були встановлені та зареєстровані в Єдиному державному реєстрі, доказів порушення строків їх встановлення у контролюючого органу відсутні.

Позивач наголошував на тому, що товариством розрахункові операції з продажу палива не проводились, а касовий апарат був вимкнений. Позивач вважає помилковими висновки працівників податкового органу про реалізацію підакцизних товарів, а саме - палива.

Згідно додаткових письмових пояснень представника позивача, з 05.03.2022, часу анулювання розпорядженням від 23.02.2022 №159-рл ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, позивач не здійснював продаж пального.

Вказував на те, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.10.2022 у справі №600/1686/22-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2022 та ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів касаційного адміністративного суду від 03.03.2023, визнано протиправним та скасовано розпорядження від 23.02.2022 №159-рл і зобов`язано відповідача видалити з реєстру інформацію про анулювання ТОФ "Спліт" ліцензії.

Разом із цим вказував, що на час проведення перевірки у позивача рівноміри-лічильники рівня пального були встановлені та зареєстровані у ЄДР.

Представник позивача вказував, що у серпні 2020 позивач здійснюючи розрахункові операції через реєстратор розрахункових операцій, згідно ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 17.07.2019 №1900168, виявило проблему із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД. Даний код не відображався у реєстраторів розрахункових операцій, тому даний код вирішено зазначити поруч з назвою товару. Вказано, що поруч із останніми двома назвами товарів паливо дизельне ДП-3 Євро5-Во (перед назвою) вказано код УКТЕЗД (відповідно до товарної під категорії дизельне паливо), кількістю 16,04, кожне, загальною сумою 599,90 грн. Зазначав, що дана технічна помилка виникла не з вини позивача і в подальшому була виправлена.

Разом із цим, представник позивача посилався на те, що Х-звіт №2273 від 16.05.2022 не міг містити відомості про залишки пального, оскільки на час проведення перевірки був закритий, резервуари не активізовані, що унеможливлює виведення ні його кількості, ані вартості, що свідчить про помилковість висновків відповідача. Представник позивача не заперечував той факт, що дійсно після анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним в деяких резервуарах були залишки пального, проте реалізацію пального товариство не здійснювало. Зважаючи на викладене, представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що під час винесення оскаржуваних позивачем рішень, контролюючий орган діяв межах наданих повноважень та у відповідності до приписів чинного законодавства, у зв`язку із чим, підстави для визнання їх протиправними відсутні.

Наголошував на тому, що працівниками управління було зафіксовано на відео та фото контрольно-розрахункову операцію. До початку перевірки позивачем було реалізовано бензин А-95 по ціні 71,90 грн за літр на загальну суму 2145,00 грн, при цьому реєстратор розрахункових операцій не застосовувався, розрахунковий документ встановленої форми на руки не видавався.

Зокрема, відповідач посилався на те, що в ході перевірки були встановлені наступні порушення: 1) порушення п. 1, 2, 11, 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме проведення розрахункової операції без використання реєстратора розрахункових операцій та без надання розрахункового документа на суму 2145,000 грн; проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій без програмування кодів товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, а саме товариство проводило розрахункові операції через РРО без використання режиму попереднього програмування; при перевірці повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів встановлено надлишок товарно-матеріальних цінностей, а саме надлишок товарних запасів по ДП в кількості 3011 л на суму 195715,00 грн та бензин А-95 в кількості 2889,00 грн на суму 207719,10 грн; 2) порушення пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, а саме у суб`єкта господарювання виник обов`язок до 01.04.2020 зареєструвати рівнеміри лічильники та витратоміри лічильники в державному реєстрі; 3). Роздрібна торгівля пальним бензином А-95 за цінами вищими за встановлені максимальні роздрібні ціни, а саме 16.05.2022 за ціною 71,9 грн/літр було реалізовано пальне на загальну суму 2145,00 грн; 4). Порушення ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального" в частині здійснення роздрібної торгівлі пальним.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.09.2022 клопотання представника Головного управління ДПС у Чернівецькій області про розгляд справи №600/2296/22-а у судовому засіданні з повідомленням сторін задоволено. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 27.09.2022 з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання, призначене на 27.09.2022 не відбулось, у зв`язку із поданням представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи призначено на 18.10.2022.

Судове засідання, призначене на 18.10.2022, було знято з розгляду у зв`язку із оголошенням у Чернівецькій області повітряної тривоги. Розгляд справи призначено на 20.10.2022.

У судовому засіданні, призначеному на 20.10.2022, ухвалою суду від 20.10.2022 за клопотанням представника ТОВ "Спліт" зупинено провадження у справі №600/2296/22-а до набрання законної сили рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/2260/22-а.

Ухвалою суду від 28.08.2023 за клопотанням відповідача поновлено провадження у справі № 600/2296/22-а. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду в судовому засіданні на 19.09.2023.

Судове засідання, призначене на 19.09.2023 не відбулось, у зв`язку із поданням представником позивача клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи призначено на 17.10.2023.

У судовому засіданні, призначеному на 17.10.2023, судом оголошено перерву до 14.11.2023, у зв`язку із викликом свідків.

В судовому засіданні, призначеному на 14.11.2023, судом допитано викликаних в судове засідання свідків.

Зокрема, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 , яка працювала на АЗС ТОВ "Спліт" оператором, повідомила суду, що 16.05.2022 під час проведення працівниками Головного управління ДПС у Чернівецькій області фактичної перевірки АЗС вона була на зміні. Вказувала, що працівники податкового органу прийшли на перевірку в обід, коли із керівників нікого не було. Зазначала, що резервуари з паливом були запломбовані. Реалізація палива не здійснювалась, оскільки ліцензію на роздрібну торгівлю було анульовано, виручка була тільки з магазину. Під час зняття даних з резервуара вона не була присутня.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , головний державний інспектор Головного управління ДПС у Чернівецькій області, повідомив, що 16.05.2022 згідно наказу на проведення перевірки та направлень проведено фактичну перевірку АЗС з магазином, що розташована за адресою м. Чернівці, вул. Каспрука, 19, суб`єкта господарювання ТОВ "Спліт". Під час перевірки ним візуально встановлено здійснення реалізації палива, що зафіксовано на фото та відеозйомку. Оператора було ознайомлено із наказом на проведення перевірки та направленнями. Свідок вказував, що під час перевірки встановлено, що на об`єкті було 9 резервуарів в яких знаходилось паливо. Свідок наголошував на тому, що позивач не маючи права на роздрібну торгівлю пальним, оскільки ліцензію на вказану торгівлю було анульовано розпорядженням Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 23.02.2022 №159-рл, здійснював зазначену торгівлю. У резервуарах заходилось два види палива: бензин А-95 та ДП-3 євро.

Зазначав, що роздрібна торгівля пальним проводилась без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, факт реалізації не відображався у податковому обліку та звітах. Рівноміри не працювали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , головний державний інспектор Головного управління ДПС у Чернівецькій області, повідомив, що прибувши на об`єкт АЗС для проведення перевірки встановлено факт відпуску палива, що було знято на камеру. Вказував, що направлення та наказ на проведення фактичної перевірки вручено представнику ТОВ "Спліт" Цурику Є.Т., який розписався у направленні. Свідок зазначав, що в ході перевірки проведено заміри залишків пального у цистернах. Вказані заміри проводив ОСОБА_4 разом із оператором. Окрім цього, свідок посилався на те, що у Х-звіті №2273 від 16.05.2022 залишки пального були відсутні. У касовий апарат також не включено жодні відомості.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , заступник начальника відділу Головного управління ДПС у Чернівецькій області, зазначав, що у суб`єкта господарювання була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним, однак під час перевірки працівниками зафіксовано факт заправки транспортного засобу, про що свідчить додане до матеріалів справи фото, зроблене працівником податкового органу.

В судовому засіданні, призначеному на 14.11.2023 оголошено перерву до 12.12.2023, у зв`язку із витребуванням пояснень від представника позивача.

У додаткових поясненнях представник позивача, щодо відсутності коду УКТЗЕД, вказував, що відповідачем не надано жодного касового чеку, а наданий додаток 1 є роздруківкою із їх програмування, а не фіскальний чек. З приводу не облікованих залишків пального зазначав, що у Х-звіті відсутні жодні дані про залишки. Вказував, що керівником товариства придбано пальне, а саме А-95 в кількості 2889 л. по ціні 65 грн, а ДП 62 грн, однак у відомості, на підставі якої зроблено розрахунок, зазначено вартість ДП - 65 грн, а бензину А-95 71,90 грн за літр.

У додаткових поясненнях Головне управління ДПС у Чернівецькій області вказувало, що під час перевірки документи на пальне позивачем не надавались, а відповідно до Х- звіта за 16.05.2022 залишки пального відсутні. Зазначало, що в ході перевірки представниками товариства та працівниками податкового органу були зняті фактичні залишки палива, із врахуванням допустимої відносної похибки, відображаються про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків.

Головне управління ДПС у Чернівецькій області просило суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що первинні документи обліку пального, змінні звіти АЗС під час перевірки позивачем не надано, витратоміри та рівноміри не працювали, відповідно до Х - звіта за 16.05.2022 залишки пального відсутні.

У судовому засіданні, призначеному на 12.12.2023, оголошено перерву до 09.01.2023 у зв`язку із заявленим представником позивача клопотання про надання додаткових пояснень по справі.

Судове засідання, призначене на 09.01.2023 не відбулось, у зв`язку із поданням представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи призначено на 23.01.2024.

В судовому засіданні, призначеному на 23.01.2024, представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги з посиланням на обставини, що викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, з посиланням на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.

Після виступу із вступними промовами, допиту свідків, та дослідження наявних у справі письмових доказів представниками сторін подано до суду заяви про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України, суд продовжив розгляд і вирішення справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Згідно відомостей є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ "Спліт" з 03.08.1999 зареєстроване як юридична особа. Основним видом економічної діяльності за КВЕД 47.30 є роздрібна торгівля пальним. Іншими видами діяльності згідно КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.74 роздрібна торгівля медичними й ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.75 роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними при належностями в спеціалізованих магазинах; 66.12 посередництво за договорами по цінних паперах або товарах (а.с. 7-10).

Як вбачається із матеріалів справи, торгівлю пальним ТОВ "Спліт" здійснювало згідно ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 17.07.2019 №1900168, терміном дії з 17.07.2019 по 17.07.2024 (а.с. 11).

Розпорядженням Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 23.02.2022 №159-рл анульовано вказану ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним (а.с. 12).

На підставі ст. 19-1, п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3, п. 75.1 ст. 75, пп. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2, 80.2.5, 80.2.7, п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2, 69.27 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, Головним управлінням Державної податкової служби в Чернівецькій області проведено фактичну перевірку АЗС за адресою: м. Чернівці, вул. Павла Каспрука, буд. 19, суб`єкта господарювання - ТОВ "Спліт" за період фінансово-господарської діяльності з 25.05.2019 по 25.08.2022 з питань здійснення контролю за дотриманням порядку проведення розрахункових операцій, готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів, дотримання роботодавцем законодавства з питань укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівникам, наявності ліцензій та контролю за дотриманням вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаратех та пального, контролю за дотриманням вимог законодавства щодо встановлення державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки, тривалістю 10 діб, з 16.05.2022 по 25.05.2022 (а.с. 13).

Вказана перевірка проведена на підставі наказу Головного управління ДПС в Чернівецькій області від 16.05.2022 №461-п та направлення на проведення фактичної перевірки від 16.05.2022 №№702, 703,704 (а.с. 43-45).

За результатами перевірки складено акт (довідки) фактичної перевірки від 25.05.2022 №1173/ж5/24-13-02-05/30501704, яким зафіксовано наступні порушення позивачем вимог податкового законодавства: - п.п. 1, 2, 11, 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"; - п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України; - Закону України "Про ціни і ціноутворення; - ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального" в частині здійснення роздрібної торгівлі пальним без придбання ліцензії (а.с. 48-50).

25.05.2022 головним державним інспектором ОСОБА_2 та головним державним інспектором Стецюком М.М. відділу фактичних перевірок, управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Чернівецькій області складено акт про відмову від ознайомлення, підписання та отримання другого примірника акту фактичної перевірки директором ТОВ "Спліт" (а.с. 51).

На підставі виявлених під час перевірки порушень, що зафіксовані актом (довідкою) фактичної перевірки від 25.05.2022 №1173/ж5/24-13-02-05/30501704, 14.06.2022 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- №000002277/24-13-07-05, яким, за порушення п.п. 1, 2, 11, 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", на підставі п.п. 54.3. ст. 54 ПК України та п. 1, 7 ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 410679,10 грн (а.с. 52);

- №000002278/24-13-07-05, яким, за порушення ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального", на підставі ч. 2 ст. 17 вказаного Закону до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 250000,00 грн грн (а.с. 54);

- №000002280/24-13-07-05, яким, за порушення п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, на підставі п.п.54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та 128-1 ст. 128 ПК України до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 180000,00 грн (а.с. 53).

Не погоджуючись з діями Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо проведення перевірки та складання акту фактичної перевірки, а також з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За нормами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість оскаржуваних дій відповідача та правомірність прийняття оскаржуваних рішень на відповідність ст. 19 Конституції України та вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Положеннями ст. 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Підпунктом 20.1.4 п. 20.1. ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1. ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Таким чином, фактична перевірка платника податків проводиться виключно за умови пред`явлення посадовими особами контролюючого органу направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області проведено фактичну перевірку АЗС за адресою: м. Чернівці, вул. Павла Каспрука, буд. 19, суб`єкта господарювання - ТОВ "Спліт", з питань здійснення контролю за дотриманням порядку проведення розрахункових операцій, готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів, дотримання роботодавцем законодавства з питань укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівникам, наявності ліцензій та контролю за дотриманням вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаратах та пального, контролю за дотриманням вимог законодавства щодо встановлення державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки, на підставі наказу Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області від 16.05.2022 №461-п та ст. 19-1, п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3, п. 75.1 ст. 75, пп. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2, 80.2.5, 80.2.7, п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2, 69.27 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України.

Так, згідно п.п. 80.2.2, 80.2.5, 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

Тобто, фактична перевірка проводиться на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов`язкової наявності однієї з визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 ст.80 ПК України підстав.

З огляду на викладене суд вважає за доцільне вказати, що, як зазначалось відповідачем у обґрунтування відзиву на позовну заяву, фактичну перевірку АЗС за адресою: м. Чернівці, вул. Павла Каспрука, буд. 19, суб`єкта господарювання - ТОВ "Спліт", проведено за заявою (вх. №ц/17/ЕЗ від 16.05.2022) громадянина ОСОБА_6 .

Дослідженням вказаної заяви, судом встановлено, що вона зареєстрована відповідачем 16.05.2022 за вх.№ц/17/ЕЗ, заявником є ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ), містить наступне формулювання: "мною, 16.05.2022 о 8.10 год на АЗС "Окко Ойл" за адресою: м. Чернівці, вул. Павла Каспрука, буд. 19, придбано 10 літрів бензину А-95 по ціні 71, 90 грн за літр за готівкові кошти, касовий чек не видали". Вказана заява не містить підпису заявника.

У судовому засіданні, представник відповідача підтвердив, що вказана заява надійшла на електронну адресу контролюючого органу, від невідомої особи, без підпису.

Статтею 8 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Враховуючи положення Закону України "Про звернення громадян", заява громадянина ОСОБА_6 , яка не підписана автором, свідчить про її анонімність та не підлягала розгляду відповідачем.

З огляду на наведене, в силу вищенаведених положень ст. 80 ПК України заява громадянина ОСОБА_6 не може вважатись отриманням в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, та, відповідно, слугувати підставою для прийняття рішення про призначення та проведення фактичної перевірки позивача.

Разом з тим слід зазначити, що наказ на проведення фактичної перевірки АЗС за адресою: АДРЕСА_2 , суб`єкта господарювання ТОВ "Спліт" від 16.05.2022 №461-п також не містить інформації щодо наявності письмового звернення покупця (споживача) та у зв`язку з яким у контролюючого органу виникає обґрунтована та законодавчо встановлена підстава для здійснення податкового контролю.

Також суд зазначає, що у вказаному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки, а саме статей 19-1, п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3, п. 75.1 ст. 75, пп. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2, 80.2.5, 80.2.7, п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2, 69.27 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України.

У даному випадку, формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу з обов`язковим дотриманням вимог норм ст. 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.

Відтак, для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що наказ на проведення фактичної перевірки від 16.05.2022 №461-п не містить в собі інформації, яка свідчить про можливі порушення позивачем вимог законодавства, а лише констатує факт доцільності проведення фактичної перевірки з метою контролю дотримання вимог діючого законодавства.

Втім, у такому наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

Із системного аналізу положень ст. 75-81 ПК України слідує, що вимоги до змісту наказу про призначення як планової документальної перевірки, так і позапланової документальної перевірки, документальної невиїзної перевірки, фактичної перевірки сформульовані лише в абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України, де вказано, що в наказі зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 зроблено висновок, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постановах від 16.09.2021 у справа №120/1431/20-а, від 12.10.2021 у справі №120/5729/20-а Верховний Суд вказав на необхідність зазначення у наказі про проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, окрім звичайного посилання на норму, що регулює питання її призначення, і конкретні фактичні підстави її призначення (відповідно до підстав, визначених нормами цього підпункту).

При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що Головне управління ДПС в Чернівецькій області не дотрималося вимог пункту 81.1 ст. 81 ПК України, відповідно до якого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому, окрім іншого, зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №500/1331/21.

У даному випадку, контролюючий орган приступив до проведення фактичної перевірки на підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 16.05.2022 №461-п, винесеного у зв`язку із надісланою на електронну адресу відповідача заяви від невідомої особи ( ОСОБА_6 , як відповідач стверджував у відзиві на позовну заяву), про що у самому ж наказі на проведення перевірки не зазначено.

Суд звертає увагу на те, що з метою встановлення викладених у вказаній заяві обставин, громадянин ОСОБА_6 викликався у судове засідання в якості свідка, однак до суду не з`явився.

При цьому, суд також наголошує на тому, що як встановлено судом, вказаний у заяві факт продажу нібито-то громадянину ОСОБА_6 10 літрів бензину А-95 по ціні 71,90 грн за літр за готівкові кошти без надання касового чеку, відповідачем під час проведення фактичної перевірки взагалі не досліджувався.

Відтак, суд вважає, що працівниками Головного управління ДПС в Чернівецькій області не було законних підстав для проведення фактичної перевірки, за результатами якої прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Таким чином, вказану перевірку проведено з порушенням вимог чинного законодавства.

Поряд з цим слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 22.09.2020 у справі №520/8836/18 погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою ст. 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення. З урахуванням цього Суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог ПК України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Зміст висновків наведеної постанови свідчить про те, що установивши таке порушення процедури проведення перевірки, наслідком якого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд не повинен переходити, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним судом і у постанові від 11.07.2022 у справі №120/5728/20-а.

Отже, встановлені судом обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем фактичної перевірки позивача, за наслідками якої і були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 14.06.2022 №000002277/24-13-07-05, №000002278/24-13-07-05 та №000002280/24-13-07-05, є достатніми для висновку про протиправність дій Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо проведення перевірки та складання акту фактичної перевірки від 25.05.2022 №1173/ж5/24-13-07-05/30501704, та, відповідно, прийнятих на його підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Поряд з цим, перевіряючи доводи сторін по суті виявлених перевіркою порушень, суд зазначає наступне.

Щодо податкового повідомлення-рішення №000002278/24-13-07-05, суд зазначає наступне.

Згідно податкового повідомлення-рішенням №000002278/24-13-07-05, за порушення ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР, на підставі ч. 2 ст. 17 вказаного Закону за роздрібну торгівлю палива без придбання ліцензії на роздрібну торгівлі паливо-мастильних матеріалів застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 250000,00 грн.

Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України.

Так, відповідно до ст.15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ст. 1 Закону №481/95-ВР місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.

Зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції / автогазозаправної станції / газонаповнювальної станції / газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до ст. 15 цього Закону ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Отже, з аналізу зазначених норм вбачається, що суб`єкт господарювання має право здійснювати роздрібну торгівлю пальним за умови наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним у відповідному місці роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до ст.17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Зі змісту акту перевірки слідує, що під час перевірки встановлено здійснення ТОВ "Спліт" роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі паливом.

Зокрема, в акті перевірки посадовими особами відповідача зафіксовано, що станом на 01.04.2020 ТОВ "Спліт" на АЗС за адресою: вул. Каспрука, 19, м. Чернівці, використовувало дев`ять резервуарів на паливо (бензин А-95, ДП-3-Євро ВО) для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання.

На підтвердження викладених в акті перевірки висновків, контролюючим органом надано зроблені представниками відповідача, які проводили фактичну перевірку, відео та фото знімки, з посиланням на те, що СD-диски містять 2 відеоролики, що відзняті 16.05.2022 під час проведення фактичної перевірки позивача. Зокрема, як вказував відповідач, на першому відеоролику відображено факт здійснення розрахункової операції за пальне у сумі 2154,00 грн, а на другому вбачається, що АЗС під час проведення перевірки працювала, клієнти здійснюють заправку пальним.

Однак, під час дослідження в судовому засіданні СD-диску, судом встановлено, що на відеоролику 1 дійсно відображено факт здійснення невідомою особою розрахункової операції. Водночас, суд зазначає, що відеозапис №1 не підтверджує здійснення такої розрахункової операції саме за пальне у сумі 2154,00 грн.

Із наданих відповідачем фотознімків, зокрема фото №1 та №3 вбачається, що такі містять зображення чоловіка, який розраховується із продавцем. Разом з тим суд зазначає, що із даних зображень не можливо встановити факт оплати невідомою особою саме за покупку палива, бензину А-95 чи ДП-3-Євро ВО, дату та час оплати.

Суд звертає увагу на те, що як зазначалось представником позивача в судовому засіданні, що і не заперечувалось представником відповідача, а також свідками, які викликались в судове засідання, ТОВ "Спліт" за адресою: вул. Каспрука, 19, м. Чернівці, здійснювалась також роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Відтак, стверджувати, що невідома особа, зображена на фото №1, №3 та на відеоролику №1 здійснювала оплату саме за паливо, на думку суду, є помилковим, оскільки не підтверджено жодними іншими належними та допустимими доказами. Окрім цього, із фото та відео неможливо визначити точну суму оплати.

При цьому, суд наголошує на тому, що відповідачем в ході перевірки, з невідомих причин, не взято у зазначеної на фото №1, №3 та на відеоролику №1 невідомої особи пояснення на підтвердження передачі ним продавцю коштів саме за оплату придбаного пального.

На відеоролику №2 та на фото №2, №4 відображено резервуари та осіб які здійснюють налив у каністри для бензину, однак, такі докази, суд також не бере до уваги, оскільки на таких відсутня дата та час фото та відео фіксації, отже і не можуть свідчити про реалізацію позивачем пального у період відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю пальним. На фото №5 зображено тільки резервуари.

Таким чином, надані відповідачем докази, які на його думку підтверджують реалізацію позивачем пального без наявності ліцензії на право торгівлі пальним, відеозаписи та фотознімки не є належними та допустимими доказами реалізації позивачем пального саме в період протягом якого позивачу було анульовану ліцензію на роздрібну торгівлю пальним, оскільки відповідачем не встановлено кому саме та у якій кількості здійснено реалізацію пального, а також не підтверджують дату його реалізації.

Поряд з цим, як встановлено судом, торгівлю пальним товариство здійснювало згідно ліцензії Головного управління ДПС у Чернівецькій області на право роздрібної торгівлі пальним від 17.07.2019, реєстраційний номер 1900168, терміном дії з 17.07.2019. по 17.07.2024, за адресою АДРЕСА_2 , яку розпорядженням ГУ ДПС у Чернівецькій області від 23.02.2022 №159-рл було анульовано. Вказане Розпорядження від 23.02.2022 №159-рл було надіслано на адресу позивача листом 05.03.2022.

З цього часу позивачем продаж пальним не здійснювалось, що підтверджується роздрукованим Х-звітом за 16.05.2022 №2273, з якого встановлено, що станом на 14:51 год. 16.05.2022 зміна не була відкрита, відпустку паливно-мастильних матеріалів не було, резервуари не активізовані, остання зміна конфігурації, 05.03.15 крани ПРК не активовані, що також підтвердив свідок ОСОБА_1 , яка працювала на посаді оператора АЗЄ з магазином по АДРЕСА_2 та була присутня під час перевірки та складання акту перевірки.

Поряд з цим, з системи "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.10.2022 у справі №600/1686/22-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2023, позов ТОВ "Спліт" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 23.02.2022 №159-рл про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 17.07.2019 реєстраційний номер 1900168, виданої ТОВ "Спліт". Зобов`язано Головне управління ДПС у Чернівецькій області видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію щодо анулювання ТОВ "Спліт" ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 17.07.2019 реєстраційний номер 1900168 та поновити (внести відомості) відповідну інформацію щодо наявності такої ліцензії.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, зважаючи на те, що судами у справі №600/1686/22-а встановлено відсутність підстав для анулювання відповідачем ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним позивачу, то суд дійшов висновку про помилковість посилання відповідача на здійснення реалізації пальним, що як зазначено судом вище не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, у період анулювання ліцензії.

Таким чином, з огляду на не підтвердження належними та допустимими доказами фактів здійснення позивачем роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення 14.06.2022 №000002278/24-13-07-05 відповідач діяв протиправно та не у відповідності до вимог чинного законодавства, що є підставою для його скасування.

Щодо податкового повідомлення-рішення 14.06.2022 №000002277/24-13-07-05, суд зазначає наступне.

Згідно податкового повідомлення-рішенням №000002277/24-13-07-05, за порушення п.п. 1, 2, 11, 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", на підставі п.п. 54.3. ст. 54 ПК України та п. 1, 7 с.т. 17 сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 410679,10 грн., ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій».

Досліджуючи підставу застосування до позивача санкцій згідно вказаного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає, що таке винесено у зв`язку з проведенням позивачем розрахункових операцій без використання реєстратора розрахункових операцій, без надання розрахункового документа на суму штрафних (фінансових) санкцій 2145,00 грн, проведення розрахункової операції, через реєстратор розрахункових операцій без програмування кодів товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД на суму штрафних (фінансових) санкцій 4100,00 грн та встановлення надлишку не облікованих товарно-матеріальних цінностей на суму штрафних (фінансових) санкцій 403434,10 грн, а саме надлишок товарних запасів по ДП в кількості 3011 л на суму 195715,00 грн та бензин А-95 в кількості 2889,00 л на суму 207719,10 грн.

За визначеннями, наведеними у ст. 2 Закону №265/95-ВР, реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо; розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється.

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги;

Згідно п. 11, 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями;

- вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Таким чином, суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Відповідно до абз. 1 п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.

Із акту перевірки вбачається, що позивачем порушено порядок розрахунків, використанням електронних платіжних засобів за паливо, товари, а саме не забезпечено порядок на обов`язкове приймання електронних платіжних засобів для здійснення розрахунків з продажу товарів.

Вказані доводи відповідача суд не бере до уваги, оскільки як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, зокрема Х-звітом № 2273 від 16.05.2022, згідно якого ТОВ "Спліт" розрахункові операції з продажу пального не проводило, зокрема станом на 14:51 16.05.2022 зміна не була відкрита, відпуску ПМП не було, резервуари (крани ПРК) не активізовані.

Щодо посилань позивача на продаж паливно-максимальних матеріалів на суму 2145,00 грн без надання розрахункового документа, то такі суд оцінює критично, оскільки як встановлено судом вище, надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню 14.06.2022 №000002278/24-13-07-05, відповідачем не надано належних та допустимих доказів реалізації позивачем паливно-мастильних матеріалів на суму 2145,00 грн, розрахункові операції з продажу пального позивач не проводив, що підтверджується наданим відповідачем Х-звітом № 2273 від 16.05.2022, з якого вбачається, що станом на 14:51 16.05.2022 зміна не була відкрита, відпуску ПМП не було, резервуари (крани ПРК) не активізовані.

Згідно п. 7 ст. 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

З наведених приписів Закону №265/95-ВР вбачається, що відповідальність за наведене правопорушення настає у разі проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Притягуючи позивача до відповідальності, відповідач керувався тим, що в ході фактичної перевірки, відповідачем встановлено проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму попереднього програмування, а саме за адресою АЗС м. Чернівці, вул. Каспрука, 19, товариство реалізувало паливо в серпні 2020 (додаток №1) без значення коду УКТЗЕД в розрахункових документах.

Водночас, як встановлено судом, в судовому засіданні представник позивача спростовуючи вказані твердження відповідача посилався на те, що у серпні 2020 ТОВ "Спліт" здійснюючи розрахункові операції через реєстратор розрахункових операцій згідно ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 17.07.2019 №1900168 виявило проблему із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД. Представник зазначав, що даний код не відображався у реєстраторі розрахункових операцій, тому такий код вирішено зазначити поруч із назвою товару.

Представник позивача посилалась на те, що технічна помилка виникла не з вини позивача і в подальшому була виправлена.

З матеріалів справи вбачається, що згідно вказаного Додатку №1 код УКТЗЕД ) щодо товару - паливо дизельне ДП-3-Євро5-ВО зазначено у графі назва товару.

За таких обставин, суд погоджується із твердженням представника позивача про те, що позивачем допущено технічну помилку стосовно помилкового зазначення коду УКТЗЕД у графі назва товару.

Разом із цим суд вважає, що формальна відсутність коду УКТЗЕД щодо товару у графі "код УКТЗЕД" не може свідчити про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо не зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД.

Щодо посилань відповідача на те, що під час перевірки повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів встановлено надлишок у позивача не облікованих товарно-матеріальних цінностей по ДП в кількості 3011 л на суму 195715,00 грн та бензин А-95 в кількості 2889,00 л на суму 207719,10 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 12 ст. 3 Закону України №265/95-ВР, суб`єкт господарювання зобов`язаний вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.

Статтею 20 Закону України №265/95-ВР зазначено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що під час перевірки відповідачем складено відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 16.05.2022, у якій зафіксовано зазначені вище залишки пального.

Однак, надану відповідачем до матеріалів справи відомість, як доказ підтвердження надлишку у позивача товарно-матеріальних цінностей, суд оцінює критично та вважає його неналежним доказом не облікованого надлишку у позивача товарно-матеріальних цінностей, оскільки він не містить відомостей про залишок пального, який містився у резервуарах на час анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, та відповідно, який залишок пального містився у резервуарах на день проведення фактичної перевірки АЗС, тобто фактично який не облікований позивачем надлишок пального не підтверджено належними та допустимим доказом.

У даному випадку, суд також бере до уваги покази свідків, які здійснювали перевірку, які в судовому засіданні під час розгляду справи, не могли суду пояснити який залишок пального містився у резервуарах на час анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та відповідно, який залишок пального містився у резервуарах на день проведення фактичної перевірки, щоб встановити його не облікований надлишок.

Відтак, посилання відповідача на не облікований надлишок залишку у позивача товарно-матеріальних цінностей суд оцінює критично.

Щодо посилань відповідача на відсутність залишку пального згідно Х-звіту №2273 від 16.05.2022, то такі, на думку суду, є необґрунтованими, оскільки у Х-звіті №2273 від 16.05.2022 не міститься відомостей про залишки пального, оскільки на час проведення перевірки резервуари були закриті, не активізовані, що відповідно і було встановлено судом вище.

Даний звіт не міг містити відомості про залишки пального, оскільки на час проведення перевірки він був закритий, резервуари не активізовані, що унеможливлює виведення ні його кількості, а ні вартості, що свідчить про помилковість висновків відповідача та безпідставності накладення штрафних санкцій на ТОВ "Спліт".

Як встановлено судом, реалізацію пального позивач не здійснював, а тому відповідачем протиправно застосовано санкцію згідно ст. 20 Закону України №265/95-ВР та притягнуто його до відповідальності.

Враховуючи той факт, що ТОВ "Спліт" не здійснювало реалізацію пального під час перевірки, станом на 16.05.2022 зміна не була відкрита, відпуску ПМП не було, резервуари (крани ПРК) не були активізовані, що підтверджується звітом (Х-звіт №2273 від 16.05.2022), а ст.20 Закону України №265/95-ВР передбачено відповідальність суб`єктів господарювання за реалізацію необлікованих товарів у встановленому порядку, то до ТОВ "Спліт" протиправно застосовано штрафні санкції у вигляді штрафу на суму 403434,10 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 14.06.2022 №000002277/24-13-07-05 відповідач діяв протиправно та не у відповідності до вимог чинного законодавства, що є підставою для його скасування.

Щодо податкового повідомлення-рішення 14.06.2022 №000002280/24-13-07-05, суд зазначає наступне.

Згідно податкового повідомлення-рішенням №000002280/24-13-07-05, за порушення пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, на підставі п.п. 54.3.3. п. 54.3. ст.. 54 та ст. 128-1, ст. 128 ПК України до позивача застосовано штрафні санкцій у сумі 180000,00 грн.

Згідно п.п. 230.1.2 п. 230.1.1 ст. 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С (п.п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України).

Згідно з абз.7 пп.230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Відповідальність за порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах, зокрема за необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового, та/або масового витратоміра на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, та/або місці отримання/відпуску спирту етилового у виробництво продукції.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що законодавець притягнення до відповідальності за порушення, передбачені п. 128-1.1 ст. 128-1 ПК України, поставив в залежність від здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів та без реєстрації акцизного складу.

Таким чином, суд вважає, що штрафні санкції, передбачені п. 128-1.1 ст. 128-1 ПК України, можуть бути застосовані виключно у разі здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

В ході судового розгляду справи, представник відповідача наголошував на тому, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено у зв`язку із несвоєчасним встановленням та не реєстрацією в Єдиному реєстрі рівномірівлічильників.

Однак, суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано суду, в обґрунтування правомірності своїх висновків, доказів порушення строків встановлення рівномірівлічильників.

Між-із цим, позивач наголошував на тому, що такі рівноміри-лічильники були встановлені та зареєстровані Єдиному державному реєстрі, що підтверджується рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.10.2022 у справі №600/1686/22-а, яке залишено без змін постановою сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2023, яким було встановлено, що відповідно до відомостей ITC "Податковий блок", а саме "Довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри", отриманої ГУ ДПС у Чернівецькій області 14.07.2020, реєстраційний №, встановлено, що на акцизному складі за адресою: м.Чернівці, вул.Каспрука,19 (власний уніфікований номер - 1009851) ТОВ "Спліт" введено в експлуатацію 26.06.2019 року 9 резервуарів (АБП-8 РСГЦ-8 - 7 одиниць; АБП-10 РСГЦ-10 - 1 одиниця; АБП-14 РСЦГ-14 - 1 одиниця).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Верховний суд у постанові від 19.01.2023 по справі №580/9246/21 зробив висновок, що враховуючи, що у ході перевірки контролюючим органом було встановлено наявність на акцизному складі позивача витратомірів/рівнемірів-лічильників рівня нафтопродуктів, які були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі, що підтверджується матеріалами справи, зокрема і актом перевірки, та не заперечується відповідачем, колегія суддів погодилась з висновками судів попередніх про безпідставність притягнення позивача до відповідальності передбаченої пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України, оскільки на момент фактичної перевірки обладнання було встановлено та зареєстровано.

Враховуючи наведене Верховним Судом сформовано правову позицію, що застосування п. 128-1.1 ст. 128-1 ПК України можливе виключно у випадку необладнання та/або відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, як передбачено диспозицією вказаної норми. Порушення строків обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (передбачених підпунктом 12 підрозділу 5 Розділу XX ПК України), якщо на час проведення перевірки встановлено їх наявність на акцизних складах та їх реєстрація в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, не може бути підставою для застосування до платника податків п. 128-1.1 ст. 128-1 ПК України.

Статтею 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на відсутність доказів щодо порушення позивачем п.п. 230.1.2 п. 230.1.1 ст. 230 ПК України, суд приходить до висновку про протиправність застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 180000,00 грн, за те, що позивачем несвоєчасно встановлено та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі рівнеміри-лічильники, у сумі 180000,00 грн, прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 14.06.2022 №000002280/24-13-07-05.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши надані докази в сукупності, за результатами розгляд справи суд дійшов висновку про протиправність призначення та проведення відповідачем фактичної перевірки позивача, а перевіряючи висновки відповідача по суті виявлених перевіркою порушень суд дійшов висновку про їх протиправність та наявність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 14.06.2022 №000002277/24-13-07-05, №000002278/24-13-07-05 та №000002280/24-13-07-05.

Поряд з цим суд зазначає, що враховуючи правові висновки Верховного суду у постанові від 22.09.2020 у справі №520/8836/18 та у постанові від 11.07.2022 у справі №120/5728/20-а, встановлені судом обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є самостійними та достатніми для висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 14.06.2022 №000002277/24-13-07-05, №000002278/24-13-07-05 та №000002280/24-13-07-05.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

У відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 15091,91 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спліт" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними дій та скасування рішень, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо проведення перевірки та складання акту фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Спліт" від 25.05.2022 №1173/ж5/24-13-07-05/30501704.

3. Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкове повідомлення-рішення про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спліт" штрафних (фінансових) санкцій від 14.06.2022 №000002277/24-13-07-05.

4. Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкове повідомлення-рішення про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спліт" штрафних (фінансових) санкцій від 14.06.2022 №000002278/24-13-07-05.

5. Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкове повідомлення-рішення про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спліт" штрафних (фінансових) санкцій від 14.06.2022 №000002280/24-13-07-05.

6. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спліт" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області судові витрати - судовий збір на загальну суму 15091,91 грн.

Згідно статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спліт" (вул. Молодіжна, 34б, с. Реваківці, Чернівецька область, ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, ).

Суддя В.О. Григораш