Справа № 200/5237/22
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року справа №200/5237/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В. , Блохіна А.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 р. у справі № 200/5237/22 (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А. ) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 тертя особа - ОСОБА_2 про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ), тертя особа - ОСОБА_2 (далі тертя особа, ОСОБА_2 ), в якому просив:

-визнати протиправним рішення до Військової частини НОМЕР_1 щодо відрахування аліментів з додаткової винагороди, яка передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 та виплачується на період воєнного стану;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , здійснювати відрахування аліментів без врахування додаткової винагороди, яка передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 та виплачується або виплачуватиметься у період дії воєнного стану.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року позовні вимоги задоволені, а саме суд:

Визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відрахування аліментів з додаткової винагороди ОСОБА_1 , яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 та виплачується на період дії воєнного стану;

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 відрахування аліментів здійснювати без врахування додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та виплачується ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у період дії воєнного стану, починаючи з 15.11.2022.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Відповідач, не погодившись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просив рішення суду змінити, відмовивши позивачу у задоволенні позовних вимог у частині стягнення аліментів із додаткової винагороди із 15.11.2022 по 30.01.2023 включно.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що додаткова винагорода передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не має постійного характеру, встановлюється на період дії воєнного стану, який введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 (з подальшими продовженнями) у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Згідно з абзацом шістнадцятим пункту 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, від 07.06.2018 № 260 (із змінами, внесеними наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44, зареєстрованими в Міністерстві України 30 січня 2023 року, що застосовуються з 31.01.2023), встановлено, що до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода па період дії воєнного стану.

Судом не враховано, що постанова Кабінету Міністрів від 11.1 1.2022 № 1263, що набрала чинності 16.11.2022 та якою внесені зміни до пункту 8 постанови Кабінету Міністрів від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», є частиною законодавства, вищим нормативно-правовим актом щодо наказів Міністерства оборони, атому військова частина НОМЕР_1 діяла саме в межах, які були визначені вказаним нормативно-правовим актом - наказ Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44, зареєстрований в Міністерстві України 30 січня 2023 року, набрав чинності 31 січня 2023 р.

Таким чином, грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів від 28.02.2022 № 168, віднесена до одноразових додаткових видів грошового забезпечення тільки із 31.01.2023, а тому рішення суду про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснювати відрахування аліментів без врахування додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, починаючи з 15.11.2022 є порушенням принципу дії норми права у часі.

Отже, відрахування аліментів із додаткової винагороди позивача у період із 16.11.2022 по 30.01.2023 здійснювалось правомірно.

Крім того, рішення суду у частині неврахування при стягненні аліментів додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 починаючи з 15.11.2022, неможливо виконати, оскільки суму зайво стягнутих аліментів неможливо буде вирахувати із їх отримувача, який їх надмірно отримав, з тієї причини, що із 04.02.2023 позивач переведений для проходження подальшої служби до іншої військової частини, яка має самостійне фінансування видатків на грошове забезпечення (витяг із наказу додається).

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

В обґрунтування зазначено зокрема, що предметом спору у даній справі є визначення статусу додаткової винагороди під час дії воєнного стану(має чи не має постійного характеру), а звідси і правомірність відрахування із цієї виплати аліментів.

Так, частиною другою статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення аліментів не здійснюється також із сум грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, Закон при визначенні «інших випадків» не делегує повноваження із визначення випадків стягнення аліментів на підзаконні нормативно-правові акти, у тому числі на акти Уряду.

Виходячи з положень Закону очевидною є необхідність встановити статус Додаткової винагороди, а саме - має чи не має постійний характер.

З метою визначення цього статусу просить суд зосередити свою увагу на природі та механізмі виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів від 28.02.2022 № 168.

Так, Додаткова винагорода, яка передбачена пунктом 1 Постанови 168, виплачується військовослужбовцям лише на період дії воєнного стану, а порядок і механізм її виплати встановлюється Міністерством оборони України.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (в редакції до 01.02.2023) до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Міністерство оборони України у Порядку 260 визначило, що абсолютно всі винагороди (окрім кібербезпеки та кіберзахисту) є одноразовими.

Отже, з моменту запровадження (з 24 лютого 2022 року) цієї додаткової винагороди відповідач з неї аліменти до 16 листопада 2022 року не відраховував, оскільки правомірно вважав її одноразовою саме на підставі старої редакції Порядку 260.

Постановою від 11.11.2022 № 1263, що набрала чинності 16.11.2022, внесені зміни до пункту 8 постанови Кабінету Міністрів від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Так, п. 8 Переліку 146 визначено, що з військовослужбовців Збройних Сил України... утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

У всіх нормативних актах додаткова винагорода на період дії воєнного стану так і залишилась такою, що не має постійного характеру(одноразовою).

Тому прийнята спірна постанова Уряду від 11.11.2022 № 1263 не узгоджується із рештою законодавства, у тому числі із власною постановою КМУ 168, де чітко визначено, що винагорода виплачується на період дії воєнного стану на умовах і в порядку визначених Міністерством оборони України та лише пропорційно часу участі в бойових діях або виконання завдань з національної безпеки.

Статус додаткової винагороди , як такий, що не має постійного характеру, підтверджується ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» а також самим урядом у постанові від 17 липня 1992 р. № 393, згідно якої ця винагорода не враховується для призначення та обчисленні пенсій. Уряд застосовує для визначення розміру пенсій лише постійні виплати.

Суд вірно для вирішення вказаної справи виходив з принципу відповідності законодавства вимогам моралі (справедливості).

Додаткова винагорода, передбачена Постановою 168, має заохочувальну та цільову функцію - за належне виконання обов`язків військової служби лише під час воєнного стану та за ризик життям. Вона не має постійного характеру, а виплачуються пропорційно за час безпосередньої участі у бойових діях або заходах, виконанні спеціальних(бойових) завдань. При стягненні аліментів з цієї винагороди втрачається функція заохочення, оскільки військовослужбовець позбавляється грошового підґрунтя для піддавання себе ризику.

Моральна сторона предмету спору полягає також у тому, що лише нагороджена особа має право визначати порядок витрат своєї винагороди, а не держава, яка нібито нагородила і тут же значну частину стягнула. Більше того, слід взяти до уваги, що будь - який військовослужбовець із задоволенням сам особисто зробить подарунок на свою дитину, якщо колишня дружина та дитина його поважають, а не ображають і в обличчя не принижують.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач з 18.07.2022 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Рішеннями Київського районного суду м. Полтави від 20.01.2023 у справі 552/9050/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи з 22 листопада 2022 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , віку трьох років до 26 жовтня 2024 року.

Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.02.2022 справа №644/ 827 /22 стягнута з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_4 виданий Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 06.04.2012 року, РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт серії НОМЕР_5 виданий Орджонікідзевським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області 08.05.2013 року, РНОКПП - НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04.02.2022 року та до досягнення дитиною повноліття, та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_4 виданий Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 06.04.2012 року, РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП) ;код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 248,10 грн.

Позивач під час служби отримує грошове забезпечення та додаткову винагороду під час дії воєнного стану, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 в розмірі від 30000 грн до 100000 грн., що підтверджується, в тому числі, з випискою по картковому рахунку.

На звернення позивача відповідачем надано лист від 01.12.2022 № 3244 в якому зазначено що в зв`язку з набранням чинності пункту 8 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, інших осіб, які були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 № 1263 з 16.11.2022 проведено перерахунок розміру стягуваних аліментів із врахуванням додаткової винагороди, яка виплачується під час воєнного стану.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011) передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону № 2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 3 постанови КМ України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», КМ України 28.02.2022 прийнято постанову № 168.

Згідно з положеннями п.1 постанови № 168, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії; захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення); загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України, деяким іншим особам визначається відповідно до Наказу Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам

Відповідно до пункту 2 Розділу І Наказу № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Так, щомісячні основні та додаткові види виплачуються в поточному місяці за минулий. Одноразові додаткові види в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 (застосовуються з 01.02.2023) внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, від 07.06.2018 № 260 додаткова винагорода визначена Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 належить до одноразових видів грошового забезпечення.

Так, згідно абзацу шістнадцятого пункту 2 розділу I Порядку № 260 (із змінами, зареєстрованими в Міністерстві України 30 січня 2023 року), встановлено, що до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану.

Отже колегія суддів звертає увагу, що до 01.02.2023 вказана допомога, жодним нормативним актом не відносилась до одноразових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №146 від 26 лютого 1993 року (далі - Перелік), передбачено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Також, відповідно до п. 8 Переліку у редакції постанови Кабінету Міністрів України

від 16 лютого 2022 р. № 122, з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Колегія суддів зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не визначено, що додаткова винагорода визначена Постановою № 168 є грошовим забезпеченням, що не має постійного характеру.

Пунктом 1 Переліку чітко визначено, що аліменти справляються з додаткової винагороди за основним місцем роботи, яка в свою чергу входить в структуру грошового забезпечення поліцейських.

Таким чином, з аналізу вказаних норм випливає, що аліменти мають стягуватися в частці від усіх видів доходу боржника. Тому фактично, навіть до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року, виконавець мав би враховувати всі види надходжень боржника для визначення розміру аліментів.

Суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року № 1264 лише підтверджено необхідність стягнення аліментів з урахуванням додаткової винагороди.

Постанова Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», на яку міститься посилання в статті 81 СК України, також передбачає пункт 1, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Також, 16 листопада 2022 року до пункту 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою КМУ від 26 лютого 1993 року № 146 були внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року № 1263, яка набула чинності 16 листопада 2022 року, а саме доповнено фразою після слів «З усіх видів грошового забезпечення» словами «інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується за період воєнного стану».

Таким чином, починаючи з 16 листопада 2022 року, додаткова винагорода на період дії військового стану була включена до видів грошового забезпечення, зокрема, поліцейських, з яких може проводитися утримання аліментів.

Суд зауважує, що раніше законодавство просто не містило норми про отримання додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану. Тому з урахуванням змін у законодавстві, законодавець лише узгодив між собою всі нормативно-правові акти.

Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну «дохід» у дужках після поняття «заробіток» може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним.

Зазначений правовий висновок висловлено Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 760/4569/18-ц.

Таким чином, колегія суддів не вбачає жодних підстав вважати, що законодавець, маючи на меті належне забезпечення дитини для її повноцінного духовного та фізичного розвитку, міг з будь-яких причин не охоплювати аліментними зобов`язаннями додаткову винагороду на період воєнного стану. Внесенням відповідних змін 16 листопада 2022 року законодавець лише конкретизував перелік видів грошового забезпечення, із яких справляється нарахування аліментів, задля усунення проблемних питань при нарахуванні аліментів, а не «створив» новий вид доходів, який раніше таким не визнавав.

Отже додаткові виплати, які нараховувались та виплачувались боржнику по аліментам відповідно до Постанови № 168 від 28 лютого 2022 року до та після 16 листопада 2022 року не є одноразовим нерегулярним видом грошового забезпечення, мали постійний характер та відносились до видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, дітей батьків, інших осіб.

Подібна правова позиція викладена в судових рішеннях Верховного Суду від 28 лютого 2024 року справа № 209/3260/13-ц, ухвалі від 07 лютого 2024 року справа № 331/4185/19.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального права та невірно надав оцінку обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 р. у справі № 200/5237/22 - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 р. у справі № 200/5237/22 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 тертя особа ОСОБА_2 про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 24 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

А.А. Блохін