Справа № 160/8521/24
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2024 рокуСправа №160/8521/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу № 160/8521/24 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови, -
02.04.2024 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича при винесенні постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 18.03.2024 по ВП №74487201 та скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди по ВП №74487201 від 18.03.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.04.2024 року відповідачем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №74487201 на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2024 року у справі №904/5129/23. Цього ж дня відповідачем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 346 729,33 грн. Позивач вважає такі дії протиправними та такими, що порушують основні засади та принципи здійснення виконавчого провадження приватним виконавцем. Стверджує, що законом не передбачено право приватного виконавця здійснювати примусове виконання рішень за якими боржником є позивач, а тому всі дії відповідача по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження, арешту рахунків є протиправними, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
08.04.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов було залишено без руху, оскільки позовна заява була подана без додержання вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/8521/24. Розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Цією ж ухвалою зобов`язано відповідача надати разом з відзивом на позов належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 74487201.
Заперечуючи проти позовної заяви, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до вимог частини 7 статті 31 Закону №1403-VIII встановлено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця, а тому відповідачем 18.03.2024 року винесено таку постанову у ВП №74487201. Зазначає, що доводи позивача про незаконність постанови у вказаному виконавчому провадженні є безпідставними та необґрунтованими, оскільки вона винесена в межах повноважень та з дотриманням норм чинного законодавства.
В судове засідання 24.04.2024 року представник позивача не з`явився, надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
В судове засідання 24.04.2024 року відповідач не з`явився, надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
У відповідності до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відповідно до частини 1 та 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
За таких обставин, враховуючи скорочені строки розгляду справ про оскарження рішень органів державної виконавчої служби, та керуючись частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін повідомлених належним чином в порядку письмового провадження, враховуючи надані сторонами клопотання.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 18.03.2024 року Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/5129/23 видано наказ про примусове виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2024 року, яка набрала законної сили 21.02.2024 року про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» 2 861 875,56 грн. заборгованості, 44 982,39 грн. трьох процентів річних, 509 194,62 грн. пені, 51 240,79 грн. судового збору.
18.03.2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на адресу відповідача надійшла заява про примусове виконання рішення з проханням відкрити виконавче провадження зі стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» грошових коштів в сумі 3 467 293,36 грн.
18.03.2024 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №74487201 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2024 року №904/5129/23 про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» 2 861 875,56 грн. заборгованості, 44 982,39 грн. процентів річних, 509 194,62 грн. пені, 51 240,79 грн. судового збору.
Крім того, 18.03.2024 року відповідачем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 346 729,33 грн.
Вважаючи протиправними дії відповідача при винесенні постанови про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про стягнення з боржника основної винагороди, позивач звернення з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1-1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі судових наказів.
Частина перша статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
За правилами частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
За змістом частини 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII встановлено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.
Згідно з частиною 7 статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
На виконання приписів статті 31 цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 року №643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (далі також - «Порядок №643»).
Пунктом 19 цього Порядку визначено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.
Виходячи з аналізу вищенаведених норм у їх сукупності, підставою отримання приватним виконавцем основної винагороди є фактичне виконання (повне або часткове) виконавчого документа та сума основної винагороди визначається у відсотках до фактично стягнутої суми.
Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження», які регулюють діяльність приватних виконавців, і статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» указує на те, що основна винагорода - це винагорода приватного виконавця за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в розмірі пропорційному до фактично стягнутої суми.
Крім цього, аналіз статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» свідчить про те, що одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватний виконавець повинен вирішити питання про стягнення основної винагороди і винесення постанови про стягнення основної винагороди разом з постановою про відкриття виконавчого провадження є обов`язком приватного виконавця.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач постановою від 18.03.2024 року у ВП №74487201 відкрив виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2024 року №904/5129/23 та постановою про стягнення з боржника основної винагороди від 18.03.2024 року стягнув з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» основну винагороду у розмірі 346 729,33 грн.
Розмір основної винагороди розраховано враховуючи 10% суми, що підлягає стягненню, та вона складає 346 729,33 грн. (3 467 293,36*10%), що узгоджується з вимогами статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та Порядку №643.
Суд зауважує, що враховуючи факт відкриття відповідачем виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2024 року №904/5129/23 це є підставою для винесення постанови про стягнення основної винагороди за цим виконавчим провадженням, а тому відповідач діючи у відповідності до положень статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» мав усі підстави для винесення оскаржуваної постанови в межах цього виконавчого провадження.
При цьому, судом не враховуються доводи позивача про протиправність винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт коштів, оскільки такі постанови та дії відповідача щодо їх прийняття не є предметом позову в даній адміністративній справі, відповідно суд не має права надавати оцінку їх правомірності.
В свою чергу, жодних обставин, які свідчать про протиправність саме оскаржуваної постанови відповідача про стягнення основної винагороди позивач не наводить та доказів на їх підтвердження не надає.
Враховуючи зазначене та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідача щодо винесення постанови про стягнення основної винагороди та в самій постанові про стягнення основної винагороди ознак протиправності, про відсутність підстав для її скасування та про відмову у задоволенні позову.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене у строки, встановлені частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська