Справа № 200/1651/24
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року Справа№200/1651/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Чернохатнього Дмитра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

21 березня 2024 року адвокат Чернохатній Дмитро Анатолійович в інтересах ОСОБА_1 , позивача, звернувся з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Військової частини НОМЕР_1 :

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо оподаткування військовим збором грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 09 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 05 грудня 2022 року по 20 липня 2023 року, з 02 серпня 2023 року по 07 листопада 2023 року та з 23 листопада 2023 року по 30 грудня 2023 року включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму утриманого військового збору за періоди з 09 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 05 грудня 2022 року по 20 липня 2023 року, з 02 серпня 2023 року по 07 листопада 2023 року та з 23 листопада 2023 року по 30 грудня 2023 року включно.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, вирішено процесуальні питання.

01 квітня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву та докази по справі, які судом долучено до матеріалів справи. У відзиві на позовну заяву відповідач заявив клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, про залишення позовної заяви без розгляду, про залишення позовної заяви без руху.

02 квітня 2024 року представник позивача надав до суду заперечення на клопотання відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову.

Ухвалами суду від 02 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотань відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, про залишення позовної заяви без розгляду, про залишення позовної заяви без руху.

02 квітня 2024 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, який судом долучено до матеріалів справи.

09 квітня 2024 року представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, які судом долучено до матеріалів справи.

Інші заяви та клопотання по розглядаємій справі не надходили.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що проходив військову службу за контрактом з 12 вересня 2019 року у Військовій частині НОМЕР_1 , відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30 грудня 2023 року №375 позивача виключено зі списків військової частини. З картки особового рахунку щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за 2022-2023 роки позивачу стало відомо про оподаткування військовим збором належного йому грошового забезпечення на період безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Позивач вважає, що військовою частиною проігноровано існування Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану» від 19 червня 2022 року №2308-IX, компенсацію стягнутого військового збору не виплачено.

Позивач вважає, що відповідачем не здійснено в повному обсязі нарахування та виплату грошового забезпечення за період проходження ним військової служби та порушені його права на належне грошове забезпечення. Просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», на період дії воєнного стану військовослужбовцям була встановлена виплата додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Так, відповідач зауважує, що додаткова винагорода була запроваджена лише на період дії воєнного стану в Україні, носить виключно тимчасовий характер та не може входити до складу грошового забезпечення військовослужбовців, вона не має характеру постійного або одноразового вона тимчасова.

Крім того, відповідач зазначив, що зазначені спірні періоди проходження військової служби позивачем підпадають під дію абзацу четвертого пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, а саме військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань. Періоди проходження військової служби позивачем до 24 березня 2023 року не підпадають під звільнення від утримання військового збору, оскільки зміни, внесені згідно з постановою Кабінету Міністрів України №244 від 17 березня 2023 року відбулись лише 24 березня 2023 року. Після внесених змін згідно з постановою Кабінету Міністрів України №244 від 17 березня 2023 року та до звільнення з військової служби позивач отримував грошове забезпечення та додаткову винагороду без врахування військового збору (у розрахунку кількості днів отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн.).

Відповідач вважає, що виплати за заявлені періоди проходження служби позивачем, після внесених змін згідно з постановою Кабінету Міністрів України №244 від 17 березня 2023 року, були виплачені без врахування військового збору, і, як наслідок правомірно та у повному обсязі, також, було правомірно оподатковано військовим збором грошове забезпечення позивача за спірні періоди, а саме: з 09 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 05 грудня 2022 року по 20 липня 2023 року, з 02 серпня 2023 року по 07 листопада 2023 року та з 23 листопада 2023 року по 30 грудня 2023 року включно.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій заперечував проти доводів відповідача, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач надав до суду заперечення на відповідь на відзиви на позовну заяву, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

Позивач має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 12 вересня 2019 по 30 грудня 2023 року, що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується відповідачем.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12 вересня 2019 року №194 капітана запасу ОСОБА_1 з 12 вересня 2019 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та надано три дні з 12 вересня 2019 року по 14 вересня 2019 року для приймання справ та посади.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17 вересня 2019 року №197 капітан ОСОБА_1 , заступник командира 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення, вважати таким, що з 12 вересня 2019 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 березня 2022 року №231 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за лютий 2022 року» наказано виплатити додаткову винагороду на період дії воєнного стану у розмірі 30000,00 грн. пропорційно дням участі за лютий 2022 року капітану ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 15 березня 2022 року №276 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за березень 2022 року» наказано виплатити додаткову винагороду на період дії воєнного стану у розмірі 30000,00 грн. пропорційно дням участі за березень 2022 року капітану ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року по 12 березня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04 квітня 2022 року №381 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за березень 2022 року» наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 13 березня 2022 року по 31 березня 2022 року капітану ОСОБА_1 з 13 березня 2022 року по 31 березня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04 травня 2022 року №628 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за квітень 2022 року» наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року майору ОСОБА_1 з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03 червня 2022 року №867 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за травень 2022 року» наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року майору ОСОБА_1 з 01 травня 2022 року по 08 травня 2022 року; за період безпосередньої участі в бойових діях додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за період з 09 травня 2022 року по 31 травня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04 липня 2022 року №1126 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за червень 2022 року» наказано виплатити за період безпосередньої участі в бойових діях додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за період з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року майору ОСОБА_1 з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 серпня 2022 року №1382 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за липень 2022 року» наказано виплатити за період безпосередньої участі в бойових діях додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року майору ОСОБА_1 з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 вересня 2022 року №1700 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за серпень 2022 року» наказано виплатити за період безпосередньої участі в бойових діях додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за період з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року майору ОСОБА_1 з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 жовтня 2022 року №2034 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за вересень 2022 року» наказано виплатити за період безпосередньої участі в бойових діях додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за період з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року майору ОСОБА_1 з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 листопада 2022 року №2423 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за жовтень 2022 року» наказано виплатити за період безпосередньої участі в бойових діях додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за період з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року майору ОСОБА_1 з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 грудня 2022 року №2805 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за листопад 2022 року» наказано виплатити за період безпосередньої участі в бойових діях додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за період з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року майору ОСОБА_1 з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02 січня 2023 року №14 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за грудень 2022 року» наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року майору ОСОБА_1 з 01 грудня 2022 року по 04 грудня 2022 року; за період безпосередньої участі в бойових діях додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за період з 05 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 лютого 2023 року №493 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за січень 2023 року» наказано виплатити за період безпосередньої участі в бойових діях додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за період з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року майору ОСОБА_1 період з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03 березня 2023 року №866 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за лютий 2023 року» наказано виплатити за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах за період з 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року майору ОСОБА_1 період з 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 квітня 2023 року №1225 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за березень 2023 року» наказано виплатити за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за період з 01 березня 2023 року по 31 березня 2023 року майору ОСОБА_1 період з 01 березня 2023 року по 31 березня 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 травня 2023 року №1586 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за квітень 2023 року» наказано виплатити за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах за період з 01 квітня 2023 року по 30 квітня 2023 року майору ОСОБА_1 період з 01 квітня 2023 року по 30 квітня 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 червня 2023 року №2024 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за травень 2023 року» наказано виплатити за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за період з 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року майору ОСОБА_1 період з 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 липня 2023 року №2411 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за червень 2023 року» наказано виплатити за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах за період з 01 червня 2023 року по 30 червня 2023 року майору ОСОБА_1 період з 01 червня 2023 року по 30 червня 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 серпня 2023 року №2833 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за липень 2023 року» наказано виплатити за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за період з 01 липня 2023 року по 31 липня 2023 року майору ОСОБА_1 період з 01 липня 2023 року по 20 липня 2023 року, 31 липня 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 вересня 2023 року №3237 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за серпень 2023 року» наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 01 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року майору ОСОБА_1 з 25 серпня 2023 року по 27 серпня 2023 року; за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах за періоди з 02 серпня 2023 року по 24 серпня 2023 року, з 28 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 жовтня 2023 року №3369 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за вересень 2023 року» наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 01 вересня 2023 року по 30 вересня 2023 року майору ОСОБА_1 з 23 вересня 2023 року по 25 вересня 2023 року; за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за періоди з 01 вересня 2023 року по 22 вересня 2023 року, з 26 вересня 2023 року по 30 вересня 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 листопада 2023 року №4131 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за жовтень 2023 року» наказано виплатити за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах за період з 01 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року майору ОСОБА_1 період з 01 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 грудня 2023 року №4540 «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за листопад 2023 року» наказано виплатити за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах за період з 01 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року майору ОСОБА_1 період з 01 листопада 2023 року по 07 листопада 2023 року, з 23 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30 грудня 2023 року №375 майора ОСОБА_1 , заступника командира 1 механізованої роти з морально-психологічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що з 30 грудня 2023 року справи та посаду здав та направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 30 грудня 2023 року виключено зі списків особового складу військової частини, з 31 грудня 2023 року з усіх видів забезпечення.

23 січня 2024 року представник позивача в інтересах позивача звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із адвокатським запитом вих.№23, в якому просив, зокрема, надати наступні документи та інформацію:

«1. Належним чином завірену копію картки особового рахунку військовослужбовця по формі визначеній в Додатку 14 до Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту затверджених наказом Міністерства оборони України 22 травня 2017 року №280 за період проходження ОСОБА_1 військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

2. Належним чином завірену копію довідки розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , з вказівкою помісячного нарахування та виплати індексації із зазначенням базового місяця (місяця підвищення), взятого для обрахунку індексації, та індексації-різниці (фіксованої суми).

3. Належним чином завірені копії витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині, по особовому складу), що стосуються переведення та переміщення по службі ОСОБА_1 , зокрема, призначення на посади, прийняття (здачі) посад.».

11 лютого 2024 року Військова частина НОМЕР_1 листом вих.№0666/116/393 надіслала документи, які зазначено в запиті та повідомила, що станом на теперішній час у Військової частини НОМЕР_1 відсутня змога надати довідку розрахунку індексації грошового забезпечення позивача.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 14 березня 2024 року вих.№1248, майор ОСОБА_1 дійсно в період з 09 травня 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 05 грудня 2022 року по 20 липня 2023 року, з 02 серпня 2023 року по 07 листопада 2023 року, з 23 листопада 2023 року по 30 грудня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Лимани, Високопілля Миколаївської області; Андріївка, Курдюмівка Донецької області.

Згідно з карткою особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 № НОМЕР_4 за період з липня 2022 року по червень 2023 року, позивача зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 12 вересня 2019 та виключено 30 грудня 2023 року, за період з липня 2022 року по червень 2023 року утриманий військовий збір з грошового забезпечення позивача складав: липень 2022 року 1820,53 грн., серпень 2022 року 15,99 грн., вересень 2022 року 2129,76 грн., жовтень 2022 року 1824,49 грн., листопад 2022 року 1824,49 грн., грудень 2022 року 1966,74 грн., січень 2023 року 1691,84 грн., лютий 2023 року 1805,27 грн., березень 2023 року 1990,14 грн., квітень 2023 року 1990,14 грн., травень 2023 року 1990,14 грн., червень 2023 року 1990,14 грн. Також, позивачу у період з липня 2022 року по лютий 2023 року виплачувалась «Премія захисникам», з серпня 2022 року по лютий 2023 року виплачувалась «Винагорода за безпосередню участь в бойових діях», з березня 2023 року по червень 2023 року виплачувалась «Винагорода додаткова 100 тисяч».

Згідно з карткою особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 № НОМЕР_5 за період з липня 2023 року по червень 2024 року, позивача зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 12 вересня 2019 та виключено 30 грудня 2023 року, за період з липня 2023 року по січень 2024 року утриманий військовий збір з грошового забезпечення позивача складав: липень 2023 року 1990,14 грн., серпень 2023 року 158,11 грн., вересень 2023 року 94,01 грн., жовтень 2023 року 94,01 грн., листопад 2023 року 0,00 грн., грудень 2023 року 570,18 грн., січень 2024 року 3724,60 грн. Також, позивачу у період вересень-жовтень 2023 року виплачувалась «Винагорода додаткова 30 тисяч», з липня 2023 року по січень 2023 року виплачувалась «Винагорода додаткова 100 тисяч».

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Спірним питанням у даній справі є правомірність оподаткування військовим збором грошового забезпечення позивача за періоди з 09 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 05 грудня 2022 року по 20 липня 2023 року, з 02 серпня 2023 року по 07 листопада 2023 року та з 23 листопада 2023 року по 30 грудня 2023 року включно.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 2 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Спеціальним законом, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою-четвертою статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє й на теперішній час.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 16 Закону №389-VIII за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

З`єднання, військові частини і підрозділи Збройних Сил України відповідно до закону можуть залучатися до здійснення заходів правового режиму воєнного і надзвичайного стану, безпеки та захисту критичної інфраструктури, здійснення заходів щодо поводження з військовополоненими в особливий період, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, організації та підтримання дій руху опору, проведення військових інформаційно-психологічних операцій, боротьби з тероризмом і піратством, заходів щодо здійснення захисту життя, здоров`я громадян та об`єктів (майна) державної власності за межами України, забезпечення їх безпеки та евакуації (повернення), посилення охорони державного кордону, захисту суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі та їх правового оформлення, забезпечення безпеки національного морського судноплавства України у відкритому морі чи в будь-якому місці поза межами юрисдикції будь-якої держави, заходів щодо запобігання розповсюдженню зброї масового ураження, протидії незаконним перевезенням зброї і наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів у відкритому морі, ліквідації надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, кризових ситуацій, надання військової допомоги іншим державам, а також брати участь у міжнародному військовому співробітництві, міжнародних антитерористичних, антипіратських та інших міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки на підставі міжнародних договорів України та в порядку і на умовах, визначених законодавством України.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України» збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Отже, відповідач входить до структури Збройних Сил України, тому починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року здійснює передбачені Законом України від 12 травня 2015 року №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Щодо оподаткування військовим збором грошового забезпечення позивача у спірні періоди, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (далі - ПК України) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до підпункту 1.2 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПК України.

Згідно з пунктом 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до складу якого включаються доходи, перелік яких визначено підпунктами 164.2.1-164.2.18 пункту 164.2 статті 164 ПК України. Крім того, до зазначеного вище переліку включаються інші доходи, крім визначених у статті 165 ПК України, що передбачені підпунктом 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

Ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (підпункт 1.3 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України).

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума грошового або майнового утримання чи забезпечення військовослужбовців строкової служби (у тому числі осіб, що проходять альтернативну службу), передбачена законом, яка виплачується з бюджету чи бюджетною установою (підпункт 165.1.10 пункту 165.1 статті 165 ПК України).

Відповідно до абзацу 1 підпункту 1.7 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України звільняються від оподаткування військовим збором доходи, які згідно з розділом IV ПК України не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 3 і 4 пункту 170.13 прим. 1 статті 170 ПК України.

Законом України від 18 червня 2015 року №548-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції» доповнено підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України абзацом такого змісту: «Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції».

Законом України від 19 червня 2018 року № 2463-VIII «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відносин, пов`язаних із здійсненням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях абзац другий підпункту 1.7 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України викладено у наступній редакції: «Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції (далі АТО) та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (далі РФ) у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення ООС».

Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України (абзац 2 підпункту 1.7 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ).

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30 грудня 2015 року №1161 «Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором».

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1161 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України №650 від 22 серпня 2018 року) відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України Кабінет Міністрів України постановляє:

Установити, що підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь:

в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення таких осіб до проведення антитерористичної операції та наказів оперативного штабу з управління антитерористичною операцією про прибуття (вибуття) таких осіб до (із) складу сил і засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції;

у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витягів з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення таких заходів.

Зазначені документи командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів), керівники установ, організацій та підприємств, у складі яких проходять службу чи працюють особи, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), подають до відповідної бухгалтерської служби для здійснення розрахунків.

Отже, до введення в Україні режиму військового стану, чинним законодавством були передбачені пільги з оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, які розповсюджувалися на осіб, які беруть безпосередню участь: 1) в антитерористичній операції; 2) у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС). На підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь, законодавством визначався відповідний перелік документів для підтвердження такого статусу.

З 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено і діє воєнний стан.

Законом України від 19 червня 2022 року №2308-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану» (далі Закон №2308-ІХ), який набрав чинності 09 липня 2022 року, внесено наступні зміни: підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення" Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., №№ 13-17, ст. 112) після абзацу другого доповнити новим абзацом такого змісту: «У період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації».

У зв`язку з цим абзац третій вважати абзацом четвертим.

Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України (абзац 4 підпункт 1.7 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України).

За пунктом 1 розділу II «Прикінцеві положення» Закону від 19 червня 2022 року №2308-ІХ цей Закон набирає чинності з дня його опублікування.

Таким чином, Законом від 19 червня 2022 року №2308-ІХ, який набрав чинності 09 липня 2022 року, визначено, що звільняється від оподаткування військовим збором грошове забезпечення військовослужбовців саме на період дії правового режиму воєнного стану.

Згідно зі статтею 58 Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України.

За висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Отже, Закон України від 19 червня 2022 року №2308-ІХ набрав чинності з дня його опублікування з 09 липня 2022 року, та не має зворотної дії у часі.

Відтак, представник позивача правильно визначив, що дія цього Закону може розповсюджуватися на спірні правовідносини виключно з 09 липня 2022 року.

Крім того, вимоги підпункту 1.7 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких визначається порядок підтвердження статусу осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором.

Кабінетом Міністрів України відповідний порядок пільгового оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців на період дії правового режиму воєнного стану був визначений постановою №244 від 17 березня 2023 року, яка набрала чинності з 24 березня 2023 року, згідно з якою до постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1161 «Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором» внесені зміни:

Назву постанови викладено в такій редакції:

1. «Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором».

2. У постановляючій частині:

1) після абзацу третього доповнити постанову новими абзацами такого змісту: «у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди, передбаченої абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (Офіційний вісник України, 2022 р., № 25, ст. 1253, № 58, ст. 3463, № 82, ст. 5035; 2023 р., № 13, ст. 778), особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, та позбавлені з будь-яких причин виплати додаткової винагороди, застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про позбавлення виплати додаткової винагороди, де зазначаються періоди безпосередньої участі у зазначених заходах, за які особа позбавлена такої виплати.».

У зв`язку з цим абзац четвертий вважати абзацом шостим;

2) абзац шостий після слів «операції Об`єднаних сил (ООС)» доповнити словами «здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації».

Отже, тільки з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України №244 від 17 березня 2023 року необхідною умовою підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди, передбаченої абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів».

Ці норми постанови Кабінету Мінстрів України №244 від 17 березня 2023 року можуть бути застосовні при вирішенні даного спору за період починаючи з 24 березня 2023 року, оскільки вона розповсюджується тільки на спірні правовідносини, які виникли після прийняття вказаного нормативно-правового акта та набрання ним чинності.

Отже, Закон України від 19 червня 2022 року №2308-ІХ, яким прийнято пільговий порядок оподаткування військовим збором грошового забезпечення у період дії правового режиму воєнного стану, діє з 09 липня 2022 року, а відповідний порядок підтвердження статусу осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором у період дії правового режиму воєнного стану відповідно до змін, внесених Законом України від 19 червня 2022 року №2308-ІХ був визначений Кабінетом Міністрів України у березні 2023 року у постанові Кабінету Міністрів України №244 від 17 березня 2023 року.

Отже, у період з 09 липня 2022 року по 23 березня 2023 року діяли тільки норми Закону №2308-ІХ, а з 24 березня 2023 року також почали діяти норми постанови Кабінету Міністрів України №244 від 17 березня 2023 року.

Оскільки у період з 09 липня 2022 року по 23 березня 2023 року був відсутній порядок підтвердження статусу осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором відповідно до змін, внесених у Податковий кодекс України Законом №2308-ІХ, суд дійшов висновку, що позивач не може бути позбавлений права на отримання пільги з оподаткування військовим збором, встановленої цим Законом.

Законом №2308-ІХ встановлено, що від оподаткування військовим збором під час дії військового стану звільняється грошове забезпечення осіб, на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Згідно окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/а/29 (далі - Окреме доручення, застосовується з 01 червня 2022 року) під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та інше.

За відсутності нормативно-правового акта, яким у спірному періоді визначався порядок підтвердження безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, суд вважає застосовним у спірних правовідносинах щодо періоду з 09 липня 2022 року по 23 березня 2023 року роз`яснення, наведені в окремому дорученні Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/а/29.

Водночас, із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України №244 від 17 березня 2023 року необхідною умовою підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди, передбаченої абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 14 березня 2024 року вих.№1248, майор ОСОБА_1 дійсно в період з 09 травня 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 05 грудня 2022 року по 20 липня 2023 року, з 02 серпня 2023 року по 07 листопада 2023 року, з 23 листопада 2023 року по 30 грудня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Лимани, Високопілля Миколаївської області; Андріївка, Курдюмівка Донецької області.

Разом із цим, суд констатує, що позивач протягом періоду з 24 березня 2023 року по 30 грудня 2023 року включно також брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується зазначеною довідкою та не заперечується відповідачем.

Відтак, позивач за спірні періоди отримував додаткову винагороду відповідно до постанови кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що підтверджується картками особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , витягами з наказів командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 серпня 2022 року №1382, від 01 вересня 2022 року №1700, від 01 жовтня 2022 року №2034, від 01 листопада 2022 року №2423, від 01 грудня 2022 року №2805, від 02 січня 2023 року №14, від 01 лютого 2023 року №493, від 03 березня 2023 року №866, від 01 квітня 2023 року №1225, від 01 травня 2023 року №1586, від 01 червня 2023 року №2024, від 01 липня 2023 року №2411, від 01 серпня 2023 року №2833, від 01 вересня 2023 року №3237, від 01 жовтня 2023 року №3369, від 01 листопада 2023 року №4131, від 01 грудня 2023 року №4540, та не оскаржується відповідачем.

Отже, позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у спірні періоди, тому позивач має право на компенсацію сум військового збору за ці періоди.

Оскільки відповідачем підтверджено, що позивач безпосередньо брав участь у бойових діях з 09 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 05 грудня 2022 року по 20 липня 2023 року, з 02 серпня 2023 року по 07 листопада 2023 року, з 23 листопада 2023 року по 30 грудня 2023 року, позивач має право на компенсацію сум військового збору за ці періоди.

Інші докази на підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо оподаткування військовим збором грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 09 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 05 грудня 2022 року по 20 липня 2023 року, з 02 серпня 2023 року по 07 листопада 2023 року та з 23 листопада 2023 року по 30 грудня 2023 року включно, та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму утриманого військового збору за періоди з 09 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 05 грудня 2022 року по 20 липня 2023 року, з 02 серпня 2023 року по 07 листопада 2023 року та з 23 листопада 2023 року по 30 грудня 2023 року включно.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, №303-A, пункт 29).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судовий збір у даній справі стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов адвоката Чернохатнього Дмитра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо оподаткування військовим збором грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 09 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 05 грудня 2022 року по 20 липня 2023 року, з 02 серпня 2023 року по 07 листопада 2023 року та з 23 листопада 2023 року по 30 грудня 2023 року включно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму утриманого військового збору за періоди з 09 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 05 грудня 2022 року по 20 липня 2023 року, з 02 серпня 2023 року по 07 листопада 2023 року та з 23 листопада 2023 року по 30 грудня 2023 року включно.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 24 квітня 2024 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна