Справа № 646/4650/23
Суддя: Барабанова В. В.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/4650/23
№ провадження 2-а/646/5/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.24 м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова, у складі: головуючого судді Барабанової В.В., за участю секретаря судового засідання Ільченко В.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оковитого Григорія Миколайовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції,про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та акту вилучення посвідчення водія, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти №5 батальйону №3 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Оковитого Григорія Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та акту вилучення посвідчення водія.

Виклад підстав звернення до суду та позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що поліцейський роти №5 батальйону №3 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції ОСОБА_2 : не мав законних підстав для вилучення у мене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.12.2019 до 20.12.2021, оскільки жодну з вищенаведених норм неможливо застосувати при винесенні рішення про вилучення посвідчення водія тому, що ч. 2 ст. 126 КУпАП не передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом; відсутня інша чинна постанова та якою було б передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення мене права керування транспортним засобом; відсутнє рішення суду щодо позбавлення мене права керування транспортним засобом або обмеження такого права;не виконав законних вимог п. 4 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1086 від 17.12.2008, п. 2 розділу XII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення із записом в ньому про тимчасове вилучення посвідчення водія;не виконав законних вимог щодо видачі тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами у випадку вилучення посвідчення водія та реєстрації цього факту у відповідних інформаційних системах МВС.

Також наявні порушення законодавчих норм при складанні акту вилучення посвідчення водія від 03 серпня 2023 року:зазначений акт складено на бланку, форма якого встановлена попередньою редакцією Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (в редакції чинній до 04.01.2022 без врахування внесених змін Наказом Міністерства внутрішніх справ України №362 від 28.04.2023) вже не чинної на момент складання цього акту і постанови серія ЕАС №7451544 від 03 серпня 2023 року;в зазначеному акті є помилка: вказано, що він був складений о 12:30 годині за адресою: м. Харків, вул. Польова, 12А, але при цьому в постанові зазначено час зупинки автомобіля під моїм керуванням о 12:03 годині за адресою: АДРЕСА_1 , дата розгляду справи: 03.08.2023 12:36:04 та місце розгляду справи: м. Харків, вул. Тарасівська, 12/14 (тобто зазначено, що акт було складено в іншому місці в проміжок часу між часом зупинки поліцейськими керованого мною автомобіля та часом розгляду справи, і це при тому, що весь час від моменту зупинки поліцейськими керованого мною автомобіля ані я. ані поліцейські не переміщувалися з цього місця зупинки).

У зв`язку із викладеним, позивач вважає, що поліцейський роти №5 батальйону №3 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції ОСОБА_3 незаконно склав акт вилучення посвідчення водія від 03 серпня 2023 року та вилучив у мене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.12.2019 до 20.12.2021.

Крім того, позивач вказує, що поліцейським роти №5 батальйону №3 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Оковитим Григорієм Миколайовичем при розгляді справи та складанні постанови серія ЕАС №7451544 03 серпня 2023 року не виконано законні вимоги щодо змісту зазначеної постанови

Так зазначена постанова не містить всі обставини, встановлені під час розгляду складанні постанови, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме:не містить запису про наявність у мене на момент зупинки поліцією посвідчення серії НОМЕР_1 від 20.12.2019 до 20.12.2021 та надання мною його для перевірки:не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис;не містить запису про тимчасове вилучення посвідчення водія серії НОМЕР_1 20.12.2019;не містить посилання на акт вилучення посвідчення водія від 03 серпня 2023 року.

У зв`язку з викладеним позивач просить суд: скасувати постанову поліцейського роти №5 батальйону №3 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_4 серія ЕАС №7451544 від 03 серпня 2023 року, якою пене, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 гри. за ч. 2 ст.126 КУпАП; скасувати акт вилучення посвідчення водія від 03 серпня 2023 року, складений поліцейським роти №5 батальйону №3 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції ОКОВИТИМ Григорієм Миколайовичем, згідно з яким у ОСОБА_1 , було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.12.2019 до 20.12.2021 та зобов`язати повернути зазначене посвідчення водія.

Рух справи.

Ухвалою суду від 30 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

04 вересня 2023 року позивачем недоліки позовної заяви усунені.

Ухвалою суду від 04 вересня 2023 року відкрито провадження у справі.

03.10.2024 року судом отримано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача мотивувала свою позицію тим, що матеріали фіксації містять інформацію про події та підтверджують скоєння адміністративного правопорушення, вважає, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості. Оскільки отримані з дотриманням закону. У зв`язку з чим, просила у задоволенні позову відмовити.

Також в означену дату, представник УПП в Харківській області Шенкоржевська Р. подала клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача.

15.01.2024 позивачем уточнено позовні вимоги, в якому зокрема позивач просив додатково закрити провадження у справі після скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 16 січня 2024 року клопотання представника УПП в Харківській області Шенкоржевської Р. про залучення співвідповідача по справі задоволено та залученодо участі у справі у якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Позиція суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 03.08.2023 о 12 годині 02 хвилини по вулиці Тарасовській буд. 12/14 в місті Харкові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «СПЕКУ ЕЕАКА» номерні знаки НОМЕР_2 без заднього бампера та не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху

Надаючи оцінку спірним правовідносини, суд керується наступним.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

На підставі частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 2.4 а Правил, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Відповідно до частини 2 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом є адміністративним правопорушення, відповідальність за яке визначена у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до листа Головного сервісного центру Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області «Про надання інформації» за № 31/20/11-3459 від 29.09.2023, який надійшов до УПП в Харківській області ДПП 29.09.2023 за № 80563 ЕП зазначено, що згідно автоматизовано обліку ЄДР МВС громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.08.2023 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорії «В» видане ТСЦ №3245 РССЦ ГСЦ МВС в Київській області, тобто, після того, як позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення- правопорушення передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП.

Позивач був обізнаний про те, що в нього скінчився строк дії водійського посвідчення виданого вперше та будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП, 08.08.2023 отримав обміняне посвідчення водія за допомогою застосунку «ДІЯ» , то посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого вперше 20.12.2019 є таким, що вважається недійсним.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно частин 1, 2 статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься частина 2 статті 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Щодо доводів позивача про додержання процедури розгляду відповідачем 1 справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача та прийняття оскаржуваної постанови на місці вчинення правопорушення, суд зазначає таке.

Згідно із частиною другою статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною другою статті 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 в справі N 752/15787/16-а.

З огляду на це, розглядаючи справу та приймаючи оскаржувану постанову без складання протоколу на місці вчинення такого правопорушення, відповідач діяв відповідно до чинних положень КУпАП.

Таким чином, позивачем не надано суду жодного доказу та не викладено обставин, які підтверджували б неправомірність дій відповідача та відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Поряд з цим, суд відзначає, що постанова серії ЕАС №7451544 від 03 серпня 2023 року винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, оскільки відповідає положенням КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі; з використанням повноважень, визначених Законом України «Про Національну поліцію», з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за участю позивача та своєчасно, з огляду на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся одразу після виявлення відповідачем факту вчинення правопорушення водієм.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що, приймаючи спірну постанову, відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та з дотриманням порядку, визначеного КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до статті 48 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухваленням рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

У Постанові від 26.12.2019 по справі № 724/716/16-а (№ в ЄДРСР 86636182), Верховний Суд України дійшов висновків, що заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Також, Верховний Суд України висловився щодо належного відповідача у подібних правовідносинах.

Так, державні інспектори відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Така правова позиція Верховного Суду України в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинна враховуватися судом.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду №331/7674/16-а, 127/6881/17, 181/581/17, 724/716/16-а.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідачем у справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Частина 3 статті 55 КАС України передбачає, що юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи) або через представника.

При цьому, клопотань від позивача щодо означеного питання, зокрема щодо заміни відповідача, на адресу суду не надходило. Судом було залучено як співвідповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, разом з тим позивачем не були уточнені позовні вимоги саме до вказаного відповідача.

За змістом частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів частини першої ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, законодавчо встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується. Тобто, повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Відповідачем доведено правомірність дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Зважаючи, що у задоволенні позову позивача, відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідно до статті 139 КАС України.

Таким чином, підстави для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлені, а відтак, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 241-246,286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оковитого Григорія Миколайовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та акту вилучення посвідчення водія відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач: поліцейський роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оковитий Григорій Миколайович (адреса: м. Харків, вул. Шевченка, 315-А);

відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315-А).

Суддя: В.В. Барабанова