Справа № 160/27543/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 160/27543/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 р. (суддя: Юрков Е.О.) в адміністративній справі №160/27543/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №37 від 04 жовтня 2023 р. про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву та призначити з дати звернення - 28 вересня 2023 р. пенсію за віком на пільгових умовах (Список №2), з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020 та п. «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 р. № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, що діяла до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 р. № 213-VІІІ. Відмовляючи у призначенні пенсії, пенсійний орган застосовує норми, що суперечать рішенню Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. № 1-р/2020.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про помилкове застосування до спірних правовідносин пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, що діяла до внесення змін Законом № 213-VІІІ від 02 березня 2015 р., як такого, що суперечить приписам статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 28 вересня 2023 р. звернулась із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, яка розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Рішенням №37 від 04 жовтня 2023 р. ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії з підстави того, що вона не досягла встановленого віку 55 років, як це передбачено пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що правила призначення пенсій за Списком №2 регламентуються одночасно двома правовими нормами, а саме: пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону №213-VIII та статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Конституційним Судом України 23 січня 2020 р. прийнято Рішення №1-р/2020 щодо неконституційності, зокрема, положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону №213-VIII, водночас приписи статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» даним рішенням не охоплювалися та залишилися в силі. Враховуючи, що національне законодавство допустило неоднозначне, множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, які звертаються за призначенням пенсії на пільгових умовах за Списком №2, наявні підстави для застосування норми найбільш сприятливої для позивача, а саме пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до 01 квітня 2015 р. визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01 квітня 2015 р., збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття жінками права на пенсію на пільгових умовах з 50 років до 55 р. та загальний стаж з 20 років до 25 років.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020, визнані неконституційними, зокрема, приписи статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. Встановлено, що стаття 13 в редакції Закону №213-VIII втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Застосуванню підлягає стаття 13, в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 01 квітня 2015 р. на посадах, визначених у вказаних нормах.

Отже, наявна колізія між нормою пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 р. та нормою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII, що порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 р. у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 р. у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, застосуванню, у даному випадку, підлягає норма пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, що діяла до 01 квітня 2015 р., як така, що найбільш сприяє захисту права позивачки на призначення пільгової пенсії за Списком №2.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 р. у справі №360/3611/20(№ 11-209заі21).

Досягнувши станом на час звернення із заявою про призначення пенсії (28 вересня 2023р.) віку 53 роки, та маючи, як вказано в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №37 від 04 жовтня 2023 р., страховий стаж - 37 років 10 місяців 2 дні, стаж за Списком №2 - 15 років 11 місяців 28 дні, ОСОБА_1 набула право на призначення пільгової пенсії за Списком №2, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування спірного рішення відповідача та зобов`язання його призначити позивачці пільгову пенсію за Списком №2 починаючи з 28 вересня 2023 р. є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають правовим висновкам Верховного Суду.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 р. в адміністративній справі №160/27543/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 17 квітня 2024 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник