Справа № 420/9014/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9014/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за результатом якого позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 2020 роки;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016 2020 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року у справі №420/13049/21 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі №420/13468/23;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за 26 років;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за 26 років з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі №420/13468/23.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 з 27.12.2013 року по 27.08.2020 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

01.06.2023 року відповідачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року у справі №420/13049/21 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за періоди з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року у сумі 83892,40 грн. із одночасним утриманням військового збору 1,5%.

22.02.2024 року на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі №420/13468/23 військовою частиною НОМЕР_1 виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення 3852,30 копійки в місяць у загальній сумі 113345,85 грн. із одночасним утримання військового збору 1,5%.

Після виплати індексації грошового забезпечення позивачу стало відомо, що відповідач:

- при обрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення передбаченої статтею 10- 1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей за 2016 2020 роки протиправно не враховував індексацію грошового забезпечення до складу грошового забезпечення з якого обраховано допомогу;

- при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 26 років передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей протиправно не врахував індексацію грошового забезпечення до складу грошового забезпечення з якого обраховано допомогу.

Позивач вважає, що така бездіяльність відповідача призвела до того, що позивачу в неповному обсязі здійснено нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2016 2020 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 26 років та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Ухвалою суду від 26 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Відповідно до відзиву відповідач проти задоволення позову заперечує. Зазначає, що індексація грошового забезпечення не може вважатися тією складовою грошового забезпечення, в розумінні статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», так як вона не є постійною та сталою величиною, яка не змінюється, має несистематичний характер, оскільки індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення, яким забезпечується військовослужбовець, звільнений з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 27.12.2013 року по 27.08.2020 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

27.08.2020 року позивача відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2020 року №187 звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

В період проходження військової служби позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2016 2020 роки у розмірі місячного грошового забезпечення.

При звільненні з військової служби позивачу відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2020 року №187 було виплачено одноразову допомогу при звільненні за 26 календарних років військової служби, виходячи з місячного грошового забезпечення.

При звільненні з військової служби позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення.

У зв`язку з цим позивач 14 квітня 2021 року звернувся із заявою до відповідача з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення та надати відомості про виплачене грошове забезпечення.

Відповідачем надано відповідь та зазначено, що за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно позивачу не виплачена індексація грошового забезпечення через відсутність фінансового ресурсу. За період з 01.03.2018 року по 27.08.2020 року позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення у повному обсязі із застосуванням базового місяця березень 2018 року.

Для вирішення спору позивач 24 липня 2021 року звернувся до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року у справі №420/13049/21 зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року з урахуваннях раніше здійснених виплат. Вимогу про виплату індексації грошового забезпечення починаючи з 01 березня 2018 року визнано передчасною.

Для виконання рішення суду позивачем отримано виконавчий лист, який 13.01.2022 року направлено до Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), 21.01.2022 року відкрито виконавче провадження №68235993.

01.06.2023 року відповідачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року у справі №420/13049/21 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за періоди з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року у сумі 83892,40 грн. із одночасним утриманням військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою.

Разом з цим залишилась невиплаченою індексація грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 27.08.2020 року.

Для вирішення спору позивач звернувся до суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі №420/13468/23 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення 3 852,3грн. в місяць у загальній сумі 115071,93 грн. за період з 1.03.2018р. по 27.08.2020р. включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 п.5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого Постановою КМУ від 15.01.2004р. №44.

22.02.2024 року на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі №420/13468/23 військовою частиною НОМЕР_1 виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення 3852,30 копійки в місяць у загальній сумі 113345,85 грн. із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою.

Вважаючи протиправною бездіяльністю дії відповідача щодо не врахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку: грошової допомоги на оздоровлення на 2016 2020 роки; одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 26 років, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1-4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі по тексту - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з абз.2 ч.3 ст.9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно з ст.1 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 цього ж Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, вбачається, що механізм індексації має універсальний характер.

У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Суд виходить з того, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Крім того, п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.

Верховний Суд вже неодноразово висловлював позицію щодо необхідності врахування індексації, як складової грошового забезпечення військовослужбовців, при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, які мають однакову правову природу з поліцейськими, зокрема по справі № 820/5286/17 від 19.03.2020.

Відповідно до ч.1 ст. 10-1 Закону №2011-ХІІ, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Таким чином, вірним є доводи позивача про те, що обрахунок грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з місячного грошового забезпечення яке повинне бути проіндексоване.

Тобто, оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, то вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункова величина грошової допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №825/874/17.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині перерахунку календарних днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій позовні вимоги слід задовольнити.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 2020 роки.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову допомогу на оздоровлення за 2016 2020 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року у справі №420/13049/21 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі №420/13468/23.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за 26 років.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) одноразову грошову допомогу при звільненні за 26 років з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі №420/13468/23.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко