Справа № 600/5408/23-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/5408/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства спеціального зв`язку в особі Чернівецького обласного вузлу спеціального зв`язку до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство спеціального зв`язку в особі Чернівецького обласного вузлу спеціального зв`язку (далі - позивач) звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 06.06.2023 №Ю-1069-2413 ГУ ДПС у Чернівецькій області на суму 266 221,26 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державне підприємство спеціального зв`язку є державним унітарним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, яке включено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Податковим кодексом України передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПКУ. Державне підприємство спеціального зв`язку користуючись наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №228, яким затверджений Порядок підтвердження можливості сплачувати податки, надавати звітність (реєструвати податкові накладні тощо) або мали, а потім втратили таку можливість, подало до податкової Заяву про відсутність можливості виконання податкових обов`язків (та документи, що це підтверджують). Контролюючим органом прийнято рішення щодо підтвердження неможливості своєчасного виконання Державним підприємством спеціального зв`язку податкового обов`язку, отже до Чернівецького обласного вузлу спеціального зв`язку Державного підприємства спеціального зв`язку не застосовується відповідальність, передбачена Податковим Кодексом або іншим законодавством контроль за яким покладено на контролюючі органи за його невиконання/несвоєчасне виконання.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, заперечуючи стосовно задоволення позовних вимог, подав до суду відзив, в якому, серед іншого, зазначив, що позивач подав звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми єдиного внеску, де самостійно визначив суми єдиного внеску до сплати та оскільки внески згідно поданого ним звіту сплачені ним не були, виникла недоїмка у сумі 266221,26 грн.

Відповідач звернув увагу, що сума боргу (недоїмки) у сумі 266221,26 грн не містить штрафів та пені та вказав, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не є тим податком, до якого застосовується звільнення від відповідальності у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконувати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів. Позивач зобов`язаний сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Тому при винесенні вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.06.2023р. №Ю-1069-2413, посадові особи відповідача діяли обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, які мають значення для прийняття об`єктивного рішення, в межах наданих повноважень та у відповідності до приписів чинного законодавства, у зв`язку із чим, підстави для визнання вимоги протиправною та її скасування відсутні.

Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.

06.06.2023 р. ГУ ДПС у Чернівецькій області відповідно до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Чернівецьким обласним вузлом спеціального зв`язку Державного підприємства спеціального зв`язку сформовано вимогу №Ю-1069-2413 про сплату боргу (недоїмки) на загальну суму 266221,26 грн.

Вказана вимога отримана позивачем 19.06.2023 р.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернувся 23.06.2023 р. зі скаргою до відповідача.

Розглянувши вказану скаргу, відповідач роз`яснив, що скарги на вимоги подається безпосередньо до апарату ДПС.

26.07.2023 р. позивач звернувся до начальника Головного управління ДПС у Чернівецькій області із листом, в якому просив вирішити питання щодо реструктуризації боргу, що виник зі сплати єдиного внеску в сумі 266221,26 грн.

Не погоджуючись з вимогою про сплату боргу (недоїмки), позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Основним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон №2464).

Статтею 1 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Відповідно до ч.7 ст. 9 Закону № 2464-VI встановлено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

У відповідності до положень частин 5, 6 та 10 ст. 9 Закону №2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.

Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Відповідно до ч. 8 ст 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Приписами ч.11 ст. 9 Закону № 2464-VI встановлено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Частиною 12 цієї ж статті передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом є недоїмкою (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI).

Таким чином умовою, з якою законодавець пов`язує можливість застосування визначених у статті 25 Закону № 2464-VI заходів примусу та стягнення, є наявність у платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування недоїмки.

Відповідно до пп. 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

У ході контролю за дотриманням платником термінів сплати єдиного внеску контролюючим органом було виявлено факти несвоєчасної сплати позивачем єдиного внеску.

Судом встановлено, що станом на 31.05.2023 р. в інтегрованій картці платника рахувалась заборгованість (недоїмка) зі сплати єдиного внеску, а саме Чернівецьким обласним вузлом зв`язку державного підприємства спеціального зв`язку самостійно визначено суми єдиного внеску до сплати, подано звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми єдиного внеску.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування та сплата за період з лютого 2022 року по травень 2023 року відбувалось наступним чином: 09.02.2022 року нарахованого єдиного внеску № від 08.02.2022 року (термін сплати 09.02.2022 року ); 21.02.2022 року нарахованого єдиного внеску № від 21.02.2022 року (термін сплати 21.02.2022 року); 10.05.2022 року нарахованого єдиного внеску № від 06.05.2022 року (термін сплати 10.05.2022 року); 09.08.2022 року нарахованого єдиного внеску № від 08.08.2022 року (термін сплати 10.08.2022 року);09.11.2022 року нарахованого єдиного внеску № від 07.11.2022 року (термін сплати 09.11.2022 року).

Переплата станом на 31.12.2021 року - 156447,81 грн. Всього нараховано за лютий - листопад 2022 року 415137,72 грн. Сплачено - 153628,67 грн. Сальдо па початок 2023 року - 105061,24 грн. (недоїмка).

Також, 10.02.2023 року нараховано єдиного внеску № від 10.02.2023 року (термін сплати 10.02.2023 року); 10.05.2023 року нараховано єдиного внеску № від 09.05.2023 року (термін сплати 10.05.2023 року).

Всього нараховано за лютий - травень 2023 року - 168760,02 грн, сплачено - 7600,00 грн. Станом на 31.05.2023 року заборгованість (недоїмка) у сумі 266221,26 грн.

Таким чином станом на дату формування вимоги в інтегрованій картці платника рахується заборгованість (недоїмка) у сумі 266221,26 грн. Доказів сплати самостійно визначених позивачем внесків до суду не надано.

Стосовно доводів позивача, що Податковим кодексом України передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПКУ, суд зазначає наступне.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України" від 13.12.2022 р. № 2836-ІХ, який набрав чинності 03.01.2023 р., внесено зміни, зокрема, до пп. 69.1 підрозд. 10 розд. XX "Перехідні положення" ПКУ та встановлено, що такі зміни застосовуються починаючи з 27.05.2022 р.

Так, згідно з абз. першим, третім - восьмим пп. 69.1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПКУ у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у т. ч. передбачених ст. ст. 39 і 39-2, п. 46.2 ПКУ, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої ПКУ відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Пунктом 1.1 ст. 1 ПК України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 1.3 ст. 1 ПК України, визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Зазначене свідчить про те, що положення ПК України не поширюються на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку.

Частиною 2 ст. 8 Закону № 2464-VІ визначено, що єдиний внесок не входить до системи оподаткування.

Таким чином, доводи позивача стосовно того, що відповідно до пп. 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України платники податків звільняються від передбаченої ПК України відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні, є необґрунтованими, оскільки єдиний внесок не є податком, а є збором та вимога, якою визначена сума боргу зі сплати єдиного внеску по своїй правовій природі не є рішенням про застосування відповідальності, а відображає суму заборгованості позивача зі сплати єдиного внеску.

Суд також наголошує, що спірна вимога відповідачем прийнята відповідно до сум єдиного внеску, які позивачем самостійно визначені в податкових розрахунках.

Пунктом 3 Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 29.07.2022 № 225, визначено, що у разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 (далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Позивач вказує, що не має можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, про що надав відповідну заяву до контролюючого органу, однак, як зазначалося вище, заборгованість зі сплати єдиного внеску не є податковим боргом, а тому такі обставини не є підставою для визнання протиправною та скасування оскаржуваної вимоги.

При цьому, суд зауважує, що згідно з ч.12 ст.9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

З наведеного вбачається, що сума боргу (недоїмки) 266221,26 грн, підтверджується наданими відповідачем доказами, позивачем не оспорюється та не спростована належними та допустимими доказами, строки складання та надіслання позивачу спірної вимоги не порушено.

Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.06.2023р. №Ю-1069-2413 складена з дотриманням усіх норм чинного законодавства. Судом не встановлено протиправності формування спірної вимоги.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частинами 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Стосовно розподілу судових витрат.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Державне підприємство спеціального зв`язку в особі Чернівецького обласного вузлу спеціального зв`язку (площа Вокзальна, 3, м. Київ, 01601, Код )

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, Код )

Суддя І.В. Маренич