Справа № 140/10957/23
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/10957/23 пров. № А/857/1938/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Запотічного І.І., Хобор Р.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №140/10957/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа №140/10957/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення дій, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року.

Автоматичним розподілом, здійсненим 23.01.2024, визначено склад колегії суддів з розгляду справи №140/10957/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року: головуючий суддя Глушко І.В., судді: Довга О.І., Запотічний І.І.

22 квітня 2024 року Восьмим апеляційним адміністративним судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №140/10957/23.

У зв`язку із відсутністю згідно табелю обліку робочого часу судді Довгої О.І. на підставі службової записки заступником керівника апарату суду винесено вмотивоване розпорядження №2501/24 віж 23.04.2024 про здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 23 квітня 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Глушко І.В., судді Запотічний І.І., Хобор Р.Б.

Заявлений відвід позивач обґрунтовує незгодою із прийнятим судом апеляційної інстанції судового рішення у іншій адміністративній справі - №140/34883/23, відповідачем у якій як і у розглядуваній справі є Головне управління Національної поліції у Волинській області, що у заявника викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів є необґрунтованою з огляду на таке.

Згідно із частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 4 частини першої статті 36 КАС України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї самої статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції зауважує, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово неупереджений передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод має встановлюватися згідно з: об`єктивним критерієм, який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; суб`єктивним критерієм, який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надані докази іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію розумного спостерігача. У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді недостатньо об`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене. Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Окрім того, стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (§ 52 рішення у справі Білуха проти України).

Водночас суд апеляційної інстанції підкреслює, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви - долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Інших підстав, визначених статтею 36 КАС України, які б свідчили про упередженість суддів або необ`єктивність під час розгляду справи скаржник у своїй заяві не вказав, а суд під час розгляду відповідної заяви таких підстав також не встановив.

Слід також зазначити, що суддя Довга О.І. на час розгляду заяви про відвід відповідно до протоколу повторного розподілу судової справи між суддями від 23 квітня 2024 року не входить до складу колегії суддів з розгляду справи №140/10957/23.

За таких обставин заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №140/10957/23 слід визнати необґрунтованою.

За правилом частини четвертої статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи приписи цієї статті, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що заяву про відвід колегії суддів необхідно передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Дане питання розглянуто судом у порядку письмового провадження, враховуючи наявність передбачених ч.8 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України умов для такого розгляду.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №140/10957/23 визнати необґрунтованою.

Питання про вирішення відводу колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду з розгляду справи №140/10957/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року - передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді І. І. Запотічний
Р. Б. Хобор