Справа № 400/3768/22
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 квітня 2024 року

м. Київ

справа №400/3768/22

адміністративне провадження №К/990/13416/24

25 квітня 2024 року

м. Київ

справа №400/3768/22

адміністративне провадження №К/990/13416/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі №400/3768/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - відповідач), у якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 08 червня 2022 року №433 про застосування до ОСОБА_1 , водія сержанта поліції ВП №8 Миколаївського РУП в Миколаївській області, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби; поновити на посаді; стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на його користь суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року позов задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, представник позивача звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалами Верховного Суду від 31 липня 2023 року, від 17 серпня 2023 року, від 12 вересня 2023 року, 06 жовтня 2023 року та від 06 листопада 2023 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала відповідно до пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України.

Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали. Виявлені недоліки скаржнику запропоновано усунути шляхом подання до суду касаційної інстанції: нової касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 328 КАС України з урахуванням роз`яснень, які надані Верховним Судом та відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі №400/3768/22 повернуто особі, яка її подала.

01 квітня 2024 року ОСОБА_1 всьоме подано до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року.

Разом з касаційною скаргою скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтоване тим, що у зв`язку з сімейними обставинами вчасно не було можливості подати касаційну скаргу з додатками.

Вирішуючи клопотання скаржника в частині поновлення строків на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тобто особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, цілком використовувати наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Отже, учасники процесу мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не мають допускати затримки та невиправданого зволікання під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслений характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до якого особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, передусім щодо дотримання строку на касаційне оскарження. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати цілком наявні засоби та можливості, передбачені законодавством

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.

Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Звертаючись сьомий раз із касаційною скаргою, скаржник просить суд поновити строк касаційного оскарження у зв`язку із сімейними обставинами.

Так, згідно з відомостями з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» (далі - КП ДСС) з первісна касаційна скарга надійшла від позивача до суду касаційної інстанції 11 липня 2023 року, проте ухвалами Верховного Суду від 31 липня 2023 року, від 17 серпня 2023 року, 12 вересня 2023 року, 06 жовтня 2023 року, 06 листопада 2023 року касаційну скаргу повернуто позивачу на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали. Виявлені недоліки скаржнику запропоновано усунути шляхом подання до суду касаційної інстанції: нової касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 328 КАС України з урахуванням роз`яснень, які надані Верховним Судом та відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі №400/3768/22 повернуто особі, яка її подала.

Водночас Суд звертає увагу, що та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

Невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Ураховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

При попередньому зверненні із касаційною скаргою скаржником не було дотримано вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а саме: у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Скаржник не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. При цьому, такі дії залежали виключно від скаржника.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень 13 червня 2023 року П`ятим апеляційним адміністративним судом розглянуто справу та в цей же день складено повний текст судового рішення, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 13 липня 2023 року, а касаційну скаргу у сьомий раз подано 01 квітня 2024 року.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що, вирішуючи питання поновлення строку касаційного оскарження, суд оцінює дотримання строків звернення до суду не тільки на час подачі первісної касаційної скарги, а й з урахуванням усього проміжку часу до постановлення відповідної ухвали про поновлення або відмову у поновленні таких строків.

При цьому, суд касаційної інстанції ураховує тривалість пропущеного скаржником строку на оскарження рішення суду апеляційної інстанції та обставини пропуску строку звернення до суду, які залежали виключно від волевиявлення скаржника. Непереборних обставин скаржником не наведено, а судом не встановлено.

Суд уважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтованою пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», пункт 53 рішення ЄСПЛ від 8 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України»).

У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «МШ «Голуб» проти України» ЄСПЛ зазначив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Отже, за практикою ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. І навпаки, безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності.

Інших поважних та об`єктивних причин для поновлення строку на касаційне оскарження заявником не зазначено, тому Верховний Суд дійшов висновку про неповажність наведених позивачем підстав для поновлення строку касаційного оскарження, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.

Враховуючи вищенаведене, Верховний Суд приходить до висновків, що наведені скаржником підстави для поновлення строку не можуть слугувати підставою для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Отже, заявнику необхідно подати заяву із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, до якої надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, до якої надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними вказані ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі №400/3768/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати заявникам касаційної скарги строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції клопотання із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач судді А.Г. Загороднюк Л.О. Єресько В.М. Соколов