Справа № 200/1712/24
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року Справа№200/1712/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправним, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_2 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач 2) про:

- визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.02.2024 року № 00 про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати періоди роботи з 27.04.1998 по 31.12.1999 та призначити пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20.02.2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 20.02.2024 року звернулася через вебпортал Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.02.2024 року № 00 позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу 30 років.

Відповідач 1 при призначенні пенсії не врахував період ведення підприємницької діяльності з 27.04.1998 року по 31.12.1999 року згідно довідки податкового органу № 7/6/23- 00-24-09-09 від 02.01.2024, оскільки в довідці зазначено, що в аналітично-інформаційних системах органів ДПС дані відсутні та період роботи з 01.01.2009 по 23.03.2009, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків.

В спірному рішенні зазначено, що її стаж становить 29 років 03 місяці 05 днів, що є недостатнім для призначення обраного виду пенсії.

Позивач не погоджується з таким рішенням управління, тому звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року вказаний позов залишено без руху у зв`язку із невідповідністю вимогам ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем 1 надано письмовий відзив від 22.04.2024 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач 20.02.2024 року звернулася з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до вищезазначеного Головним управлінням ПФУ в Донецькій області, яке опрацювало заяву за принципом екстериторіальності, прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років.

Статтею 26 Закону №1058 встановлено, що у 2021 році право на пенсію за віком мали особи після досягнення 60 років та при наявності в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 страхового стажу не менше 30 років.

За наслідком розгляду наданого пакету документів та даних персоніфікованого обліку, вік позивача становив 60 років, страховий стаж склав стаж становить 29 років 03 місяці 05 днів.

Зазначає, що, Головним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області до страхового стажу не було враховано періоди ведення підприємницької діяльності з 27.04.1998 року по 31.12.1999 року згідно довідки податкового органу № 7/6/23-00-24-09-09 від 02.01.2024, оскільки в довідці зазначено, що в аналітично-інформаційних системах органів ДПС дані відсутні та роботи з 01.01.2009 по 23.03.2009, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків.

З зазначених причин відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідачем 2 не надано письмового відзиву, тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 20.02.2024 року, досягнувши 60-річного віку, звернулася за допомогою вебпорталу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.02.2024 року № 00 позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу 30 років.

Відповідач 1 при призначенні пенсії не врахував період ведення підприємницької діяльності з 27.04.1998 року по 31.12.1999 року згідно довідки податкового органу № 7/6/23- 00-24-09-09 від 02.01.2024, оскільки в довідці зазначено, що в аналітично-інформаційних системах органів ДПС дані відсутні.

Крім того, не враховано період роботи позивача з 01.01.2009 по 23.03.2009, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків. Проте, неврахування цих 2 місяців 23 днів роботи відповідачем 1 до страхового стажу позивач не оскаржує.

В спірному рішенні зазначено, що її стаж становить 29 років 03 місяці 05 днів, що є недостатнім для призначення обраного виду пенсії.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо неврахування до страхового стажу при призначені пенсії за віком позивачу спірних періодів роботи, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності стажу не менше 30 років.

Частиною 1 статті 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Право на призначення пенсії обґрунтовується також Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Згідно з приписами пп. 2 п.2.1 Порядку № 22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Відтак, відповідно до приписів вказаної норми Порядку № 22-1 періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, а у даному випадку: з 27.04.1998 року по 31.12.1999 року може зараховуватись до страхового стажу також на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Судом встановлено, що позивачем до заяви про призначення пенсії було надано довідку Головного управління ДПС у Черкаській області № 7/6/23- 00-24-09-09 від 02.01.2024 року про те, що позивач перебувала на податковому обліку як фізична особа-підприємець в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 27.04.1998 року по 23.03.2009 року, реєстраційний номер 001272.

За період з 27.04.1998 року по 31.12.1999 року в аналітично-інформаційних системах ДПС дані відсутні. Які саме дані стосовно позивача: чи-то про знаходження позивача на податковому обліку, чи-то про сплату позивачем податків, Головне управління ДПС у Черкаській області конкретно не зазначило.

Водночас, разом із заявою про призначення пенсії позивачем надано свідоцтво серії НОМЕР_2 про державну реєстрацію ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем з 27.04.1998 року.

Отже, свідоцтво про державну реєстрацію ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем разом з довідкою Головного управління ДПС у Черкаській області № 7/6/23- 00-24-09-09 від 02.01.2024 року про те, що позивач перебувала на податковому обліку як фізична особа-підприємець в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 27.04.1998 року по 23.03.2009 року є достатнім доказом для зарахування періоду ведення підприємницької діяльності з 27.04.1998 року по 31.12.1999 року до страхового стажу позивача незалежно від сплачених внесків чи податків. Лише період з 01.07.2000 року зараховується до страхового стажу ФОП за умови сплати страхових внесків.

Крім того, частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідач 1 не виконав приписів, передбачених частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV і не вчинив конкретну додаткову перевірку, зокрема записів у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджує період ведення підприємницької діяльності позивачем.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування відповідачем 1 до страхового стажу позивача спірного періоду ведення підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова саме відповідача 1 у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 не прийнятого ним спірного періоду ведення підприємницької діяльності з 27.04.1998 року по 31.12.1999 року є протиправною і цей період має бути зарахований до страхового стажу позивача, проте не у спосіб, обраний позивачем.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідач 2 не розглядав документи позивача про призначення пенсії, не приймав жодних рішень стосовно відмови у призначенні пенсії, тому вимоги до нього не підлягають задоволенню, оскільки вимоги зобов`язального характеру має вчинити саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке порушило права позивача.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

За змістом правил статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Оскільки позов містить позовні вимоги немайнового характеру до двох відповідачів, які підлягають частковому задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає, виходячи з кількості, а не розміру задоволених/незадоволених позовних вимог.

Таким чином, поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 1211,20 гривень.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ) (відповідач-2) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.02.2024 року № 00 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_3 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період ведення підприємницької діяльності з 27.04.1998 року по 31.12.1999 року та призначити пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20.02.2024 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 24 квітня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова