Справа № 640/9082/21
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року № 640/9082/21

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, в якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просить:

- визнати протиправним і скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про звільнення ОСОБА_1 » від 28.04.2021 №241-к;

- поновити ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 30.04.2021;

- стягнути з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.04.2021 по день поновлення на роботі.

В обгрунтування позовних вимог зазначено про протиправність оскаржуваного наказу, відповідно до якого позивача звільнено з посади директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва внаслідок зміни структури та штатного розпису апарату Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів, оскільки вважає, що замість скорочення штату у відповідача відбулось перейменування посад, в тому числі посади позивача. Окрім того, позивач стверджує, що йому не було запропоновано для працевлаштування всі рівнозначні вакантні посади, що існували на момент попередження про звільнення, оскільки замість посади, з якої його було звільнено, відповідачем була введана в дію посада директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна, яка не лише була рівнозначною посаді позивача, а й передбачала аналогічні посадові обов`язки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.04.2021 (суддя Смолій І.В.) відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.04.2021 (суддя Смолій І.В.) прийнято заяву про зміну предмета позову від 08.04.2021.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 14.04.2021 заяву про забезпечення позову - задоволено. Зупинено дію наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 23.12.2020 №822. Заборонено Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів вчиняти дії щодо скорочення, звільнення та будь-які інші дії, пов`язані з виконанням наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 23.12.2020 №822.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.05.2021 (суддя Смолій І.В.) прийнято заяву про зміну предмета позову від 05.05.2021.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2021 апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 13.10.2021 касаційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Квасниці Яни Миколаївни залишено без задоволення. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі № 640/9082/21 залишено без змін.

На виконання положень п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-ІХ, адміністративну справу №640/9082/21 було передано до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

Матеріали справи отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Перепелиці А.М.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.04.2023 прийнято до провадження адміністративну справу та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 витребувано у Національного агентства з питань запобігання корупції інформацію про те, чи належить займана ОСОБА_1 на час звільнення посада директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до Закону України Про запобігання корупції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 прийнято до розгляду заяву представника ОСОБА_1 про зміну предмету позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 клопотання представника ОСОБА_1 про залишення без розгляду раніше поданого клопотання задоволено. Клопотання представника ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - повернуто без розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 у задоволенні клопотання представника Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (в порядку загального позовного провадження) відмовлено.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що внаслідок зміни структури та штатного розпису апарату Держпродспоживслужби без скорочення чисельності або штату державних службовців посада директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва Держпродспоживслужби була скорочена. Відповідач вказав, що ОСОБА_1 було попереджено про наступне звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», а також запропоновано для переведення рівнозначну посаду завідувача Сектору по взаємодії із асоціаціями апарату Держпродспоживслужби, однак, як стверджує відповідач, від ОСОБА_1 не надходила заява (згода) на переведення на запропоновано посаду, що стало підставою для звільнення позивача із займаної посади. Відтак, на переконання відповідача, у межах спірних правовідносин він діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України «Про державну службу».

У своїй відповіді на відзив позивач зазначив, що посада, з якої його було звільнено, не була скорочена, а лише відбулась зміна назви такої посади, у зв`язку з чим у відповідача були відсутні підстави для пропозиції інших рівнозначних посад, за умови, що займана позивачем посада не скорочувалась.

Відповідач у поданих до суду запереченнях вказав, що у спірних правовідносинах мало місце саме скорочення посади директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, а не реорганізація.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 10.05.2017 №207-к ОСОБА_1 з 10.05.2017 призначено на посаду директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва.

Наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 21.06.2017 №365-к внесено зміни до пункту 1 наказу Держпрождспоживслужби від 10.05.2017 №207-к «Про призначення ОСОБА_1 », а саме: cлова - «директор Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва» замінено словами - «директор Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва Головного державного фітосанітарного інспектора України».

Наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 23.12.2020 №822 введено в дію з 23.12.2020 нову структуру та штатний розпис апарату Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 25.03.2021 №204 оголошено конкурс на зайняття посади державної служби категорії «Б» в апараті Держпрожспоживслужби, в т.ч. посади директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна.

26.03.2021 позивач отримав «Попередження про наступне звільнення» від 09.03.2021 за підписом в.о. голови Держпродспоживслужби В.Седика, у зв`язку із скороченням посади директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва внаслідок зміни структури та штатного розпису апарату Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів.

У попередженні позивачеві запропоновано переведення на вакантну посаду завідувача Сектору по взаємодії з асоціаціями Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. У разі відмови від переведення трудовий договір буде припинено на підставі п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу».

Позивачем на адресу відповідача направлено письмові заперечення від 02.04.2021 вх.№Ч-1781, в яких просив призначити його на вакантну рівнозначну займаній посаді - посаду директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна без проведення конкурсу у відповідності до частини першої статті 41 Закону України «Про державну службу» та відмінити проведення конкурсу.

Листом від 15.04.2021 №В-1785/Ч-1781 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для відміни проведення вказаного конкурсу.

Разом з тим, позивач звертався до відповідача із заявами від 19.04.2021 №Ч-2175 - №Ч-2179 про переведення його на рівнозначну посаду «директор Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна», про надання переліку вакантних посад Держпродспоживслужби, про утворення комісії для перевірки фактів порушення прав позивача.

Листом від 30.04.2021 №В-2171/Ч-2177 відповідач за результатами розгляду вказаних звернень позивача надав відповідь з переліком всіх вакантних посад Держпродспоживслужби та копіями нової структури та штатного розпису апарату Держпродспоживслужби.

На підставі наказу Держпродспоживслужби від 23.12.2020 №822 "Про введення в дію структури та штатного розпису Держпродспоживслужби", попередження про наступне звільнення від 09.03.2021, погодження Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України ОСОБА_2 від 28.04.2021 №2202-14/25437-03 прийнято наказ від 28.04.2021 №241-к, яким ОСОБА_1 звільнено 30.04.2021 з посади директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису апарату Держпродспоживслужби відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» з виплатою вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

Не погоджуючись з наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про звільнення ОСОБА_1 » від 28.04.2021 №241-к, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною шостою статті 43 Конституції України гарантовано громадянам захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини першої статті 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 5-1 КЗпП України встановлено гарантії забезпечення права громадян на працю, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до частин другої та третьої статті 5 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII в редакції, що чинна момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон №889-VIІI), відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Статтею 87 Закону №889-VIII визначені підстави припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення, зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої цієї вказаної Закону передбачено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: скорочення чисельності або штату державних службовців; скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців; реорганізація державного органу.

Суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду (частина третя статті 87 Закону №889-VIII).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до попередження про наступне звільнення від 09.03.2021 позивачу було запропоновано для переведення вакантну посаду завідувача Сектору по взаємодії із асоціаціями Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

При цьому, відповідно до наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 28.04.2021 №241-к, позивача звільнено з посади директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису апарату Держпродспоживслужби відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Перевіряючи наявність підстав для звільнення, суд має надати оцінку змісту організаційно-штатних змін на предмет того, чи мали вони наслідком скорочення штату або чисельності працюючих.

Суд не оцінює процедуру вивільнення, якщо буде встановлено, що фактично організаційно-штатних змін, які б потягнули скорочення штату чи чисельності працюючих, не відбулося.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 15 листопада 2022 року у справі №347/525/20 та від 27 березня 2023 року у справі №200/11213/19.

Згідно з частиною першою статті 1 та пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону №889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, а посада державної служби визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Таким чином, обов`язковою ознакою скорочення посади державної служби є наявність перерозподілу повноважень та відповідних їм посадових обов`язків за посадою державної служби між іншими посадами державної служби або встановлення державним органом відсутності подальшої необхідності здійснення відповідних повноважень.

Як було зазначено, позивача звільнено з посади директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва.

Так, відповідно до штатного розпису на 2020 рік Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого 15.09.2020, визначено посаду директор Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 Положення про Департамент фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва, затвердженого наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 15.10.2020 №689 (далі Положення №689), Департамент очолює директор, який за посадою є Головним державним фітосанітарним інспектором України. Посада належить до категорії «Б» посад державної служби.

Підпунктом 5.4 Положення №689 визначено, що директор Департаменту:

- організовує планування роботи Департаменту та забезпечує виконання покладених на нього завдань і функцій;

- визначає розподіл обов?язків між працівниками Департаменту, координує та контролює їх діяльність;

- вносить Першому заступнику Голови Держпродспоживслужби пропозиції щодо штатної чисельності, структури та штатного розпису Департаменту, призначення, звільнення з посади, заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Департаменту;

- забезпечує планування та навчання персоналу Департаменту;

- організовує та проводить наради, семінари, конференції, робочі групи та інші заходи з питань, що належать до компетенції Департаменту;

- визначає завдання і ключові показники для своїх підлеглих у грудні поточного року, що передує звітному, або протягом десяти робочих днів після призначення (переведення) на посаду;

- проводить моніторинг виконання завдань і ключових показників своїх підлеглих;

- надає Висновки за результатами оцінювання державних службовців Департаменту до Управління кадрового забезпечення;

- організовує роботу, дотримання правил внутрішнього службового розпорядку і забезпечує виконавську дисципліну працівників Департаменту;

- визначає пріоритети роботи Департаменту та шляхи виконання покладених на нього завдань;

- розподіляє обов?язки між своїми заступниками;

- забезпечує у межах повноважень, передбачених законом, реалізацію державної політики стосовно державної таємниці, контролю за її збереженням в Департаменті;

- забезпечує дотримання працівниками Департаменту законодавства України з питань державної служби та боротьби з корупцією;

- за дорученням керівництва Держпродспоживслужби представляє інтереси Держпродспоживслужби та Департаменту з питань, що належать до його повноважень, у судах, органах державної влади та місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях, в тому числі і міжнародних;

- за дорученням Голови Держпродспоживслужби представляє Україну у відповідних міжнародних організаціях та їх спеціалізованих органах з метою захисту інтересів України з питань, які відносяться до компетенції Департаменту;

- вносить подання до Кабінету Міністрів України щодо запровадження карантинного режиму у разі виявлення карантинних організмів у межах декількох областей на території України або щодо його скасування;

- вносить подання до Кабінету Міністрів України про запровадження особливого режиму захисту рослин або його скасування згідно з чинним законодавством;

- надає повідомлення зацікавленим партнерам про фітосанітарні заборони чи обмеження;

- інформує іноземні країни про порушення фітосанітарних вимог України при ввезенні імпортних об?єктів регулювання та веде листування з компетентними органами інших країн світу з питань, які відносяться до компетенції Департаменту;

- підписує посвідчення про реєстрацію особи, яка здійснює господарську діяльність з виробництва та маркування дерев?яного пакувального матеріалу;

- погоджує навчально-тематичні програми для підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів управлінь фітосанітарної безпеки головних управлінь Держпродспоживслужби в областях України та бюджетних установ;

- затверджує програми стажувань спеціалістів бюджетних установ та плани навчань спеціалістів управлінь фітосанітарної безпеки головних управлінь Держпродспоживслужби в областях України;

- погоджує плани роботи управлінь фітосанітарної безпеки головних управлінь Держпродспоживслужби в областях та бюджетних установ, що входять до сфери управління Держпродспоживслужби, з питань, що належать до компетенції Департаменту;

- бере участь у розробці нормативно-правових актів та міжнародних договорів України в сферах, які відносяться до компетенції Департаменту, узагальнює практику застосування законодавства, готує пропозиції щодо його вдосконалення;

- здійснює інші функції за дорученням керівництва Держпродспоживслужби відповідно до чинного законодавства.

У подальшому, відповідачем було введено новий штатний розпис згідно наказу Держпродспоживслужби від 23.12.2020 №822, відповідно до структури якого, серед іншого, було запроваджено Департамент фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна та визначено посаду директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна.

При цьому, відповідно до пункту 5 Положення про Департамент фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна, затвердженого наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 26.04.2021 №265 (далі Положення №265), визначено обсяг обов`язків директора Департаменту, які повністю є ідентичними обов`язкам, що були встановлені для директора Департамент фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва згідно Положення №689.

Таким чином, проаналізувавши вказані Положення, суд дійшов висновку, що запровадження організаційно-штатних змін згідно з наказом відповідача від 23.12.2020 №822 «Про введення в дію структури та штатного розпису Держпродспоживслужби» не призвело ні до зміни завдань, функцій та повноважень Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва, в якому проходив державну службу позивач, ні до зміни повноважень та відповідних їм посадових обов`язків за посадою позивача.

Фактично суттєвих змін в структурі Департаменту, в якому позивач обіймав посаду Директора не відбулось, а мало місце лише формальне перейменування посади з «Директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва» на «Директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництв, розсадництва та якості зерна».

Натомість, згідно з попередженням про наступне звільнення від 09.03.2021 позивача попереджено про звільнення у зв`язку із скороченням посади директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва та запропоновано для переведення лише одну вакантну посаду «завідувача Сектору по взаємодії з асоціаціями Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Позивач, звертаючись до відповідача із заявою від 02.04.2021 вх.№Ч-1781, просив призначити його на вакантну рівнозначну займаній ним посаді - посаду директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна без проведення конкурсу у відповідності до частини першої статті 41 Закону України "Про державну службу".

Однак, листом від 15.04.2021 №В-1785/Ч-1781 відмовив у задоволенні його заяви.

Як встановлено судом, посада, яка вводилась відповідачем (директор Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництв, розсадництва та якості зерна) була рівнозначна тій посаді, що скорочувалась та з якої позивача було звільнено.

Відповідно до статті 49-2 Кодексу законів про працю України при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Однак, позивачеві не було запропоновано посаду директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництв, розсадництва та якості зерна, натомість, позивачу було запропоновано прийняти участь у конкурсі на нововведену посаду.

Як стверджує відповідач, з метою добору осіб, здатних професійно виконувати посадові обов`язки, було прийнято рішення про оголошення конкурсів на зайняття вакантних посад державної служби, зокрема, посади директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна.

Суд зазначає, що відповідно до статті 41 Закону №889-VIII державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу:

- на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення;

- на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Оскільки судом встановлено, що запровадження організаційно-штатних змін згідно з наказом відповідача від 23.12.2020 №822 «Про введення в дію структури та штатного розпису Держпродспоживслужби» не призвело ні до зміни завдань, функцій та повноважень Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва, в якому проходив державну службу позивач, ні до зміни повноважень та відповідних їм посадових обов`язків за посадою позивача, підстав для проведення конкурсу на заміщення позивачем посади директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництв, розсадництва та якості зерна у відповідача не було.

На думку суду, проведення конкурсу на рівнозначні або нижчі посади у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційно-штатних заходів чинними нормами законодавства не визначено, вимога щодо проведення конкурсу міститься лише при призначенні на вищу посаду.

Крім того, суд вважає необхідним відмітити, що відповідачем не було надано доказів розгляду питання щодо наявності у позивача переважного права на залишення на роботі, а саме стаття 42 КЗпП України визначає переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідачем досліджувалось питання про те, що позивач має обставини, які згідно з пунктом 2 частини другої статті 42 КЗпП України надають перевагу в залишенні на роботі, а також відсутні докази щодо розгляду питання продуктивності праці позивача шляхом порівняння показників його роботи.

При цьому, доказів, що позивач в силу своєї кваліфікації не міг зайняти посаду директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна станом на дату попередження про наступне вивільнення, відповідачем до суду не надано.

Суд наголошує, що відповідач одночасно з попередженням про звільнення не виконав свій обов`язок та не запропонував позивачу наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Суд звертає увагу, що позивачу взагалі не було надано переліку вакантних посад та роз`яснень щодо невідповідності кваліфікації, яка перешкоджає продовженню його роботи саме на посаді директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна та не враховано його право на переважне залишення на роботі.

Верховний Суд у своїй постановах від 19.07.2018 у справі №822/2595/16, від 11.10.2018 у справі №826/22101/15 та від 07.02.2018 у справі №813/8766/13-а висловлював позицію щодо необхідності пропозиції саме усіх вакантних посад, наявних в державному органі чи органі місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що скорочення штату, зміна організаційно-штатної структури, істотна зміна посадових обов`язків позивача та інших працівників в межах спірних правовідносин не відбувалась, що повністю унеможливлює звільнення позивача із займаної посади в порядку статті 87 Закону України «Про державну службу».

Займана позивачем посада не скорочувалась, фактично змінилась тільки її назва, що обумовлено зміною назви самого Департаменту, очолюваного позивачем, тобто відбулось перетворення одного Департаменту в інший, що не може бути підставою для звільнення позивача.

Згідно із ст. 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

У даній справі, суд вважає за необхідне підкреслити, що відносини публічної служби в основі своєї правової природи є наслідком реалізації не тільки права на участь в управлінні державними справами через забезпечення доступу до державної служби, визначеного ст. 38 Конституції України, але і права на працю, оскільки перебування особи на державній службі є однією із форм реалізації права на працю, закріпленого у ст. 43 Конституції України, а тому недотримання відповідачами гарантій, передбачених Законом №889-VIII, призвело до порушення гарантованого Конституцією України права позивача на працю.

Конституційний Суд України вказував, що мета встановлення певних відмінностей (вимог) у правовому статусі працівників повинна бути істотною, а самі відмінності (вимоги), що переслідують таку мету, мають відповідати конституційним положенням, бути об`єктивно виправданими, обґрунтованими та справедливими (абз. 7 п. п. 4.1 п. 4 мотивувальної частини Рішення від 07.07.2004 №14-рп/2004).

З огляду на це Конституційний Суд України зазначає, що не може бути дискримінації у реалізації працівниками трудових прав. Порушення їх рівності у трудових правах та гарантіях є недопустимим, а будь-яке обмеження повинне мати об`єктивне та розумне обґрунтування і здійснюватися з урахуванням та дотриманням приписів Конституції України та міжнародних правових актів.

Крім того, одним із критеріїв правомірності рішення, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, є його обґрунтованість.

Реалізація згаданого конституційного принципу відповідальності суб`єктів владних повноважень, як органів, що здійснюють функції держави, знайшли своє відображення у вимогах до прийнятих ними рішень частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки на момент попередження про звільнення, так і на момент звільнення позивача, відповідач мав реальну можливість запропонувати та перевести позивача на рівнозначну посаду з огляду на те, що такі вакантні посади були, у суду відсутні підстави вважати, що при прийнятті спірного наказу про звільнення позивача було дотримано критерій обґрунтованості.

На переконання суду, вказані обставини свідчать, що надані відповідачем докази у їх сукупності не доводять скорочення штату стосовно посади позивача, водночас свідчать про те, що відбулась лише зміна назви такої посади, а саме: з «директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва та розсадництва» на «директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна».

Отже, з урахуванням викладеного, оскільки звільнення позивача відбулось з порушенням приписів статті 87 Закону №889-VIII та без дотримання відповідачем гарантій забезпечення права позивача на працю, зокрема, права на сприяння у збереженні роботи, наслідком якого є спірний наказ про звільнення, суд дійшов висновку про визнання протиправним і скасування наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про звільнення ОСОБА_1 » від 28.04.2021 №241-к.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України вказано, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Враховуючи протиправність звільнення позивача, суд дійшов висновку про необхідність поновлення позивача на посаді директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 03.05.2021 (перший робочий день після звільнення).

Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд виходить з такого.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі Порядок №100).

Згідно з підпунктом «з» пункту 1 Порядку №100 цей Порядок застосовується, у тому числі, у випадку вимушеного прогулу працівника.

За змістом пункту 2 Порядку №100 середньомісячна зарплата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, із якою пов`язана виплата.

Згідно з пунктом 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 18.04.2023 №21.3/22 позивачу за 29 робочих днів, відпрацьованих протягом лютого-березня 2021 року (двох місяців, що передували місяцю звільнення з роботи), нараховано заробітну плату в загальному розмірі 43 722,31 грн (сума вказана без утримання податку та інших обов`язкових платежів).

Таким чином, у відповідності з пунктом 8 Порядку №100 середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 1507,67 грн (43 722,31 грн : 29 фактично відпрацьованих робочих днів).

Тривалість вимушеного прогулу позивача починаючи з 03.05.2021 по 23.04.2024 включно становить 760 робочих днів.

Таким чином, розмір належного до стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 1 145 829,20 грн. (760 робочих дні * 1507,67 грн.).

Частиною восьмою статті 235 КЗпП України встановлено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до пунктів 2 та 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи наведені приписи, до негайного виконання слід допустити рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та в частині стягнення з Державної служби України з питань харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 31 661,07 грн. (тридцять одна тисяча шістсот шістдесят одна гривня сім копійок) (сума вказана без утримання податку та інших обов`язкових платежів).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 4540,00 грн (квитанції від 08.04.2021 №ПН1502, від 06.05.2021 №265210003), тому ці витрати слід присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про звільнення ОСОБА_1 » від 28.04.2021 №241-к.

Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 03.05.2021.

Стягнути з Державної служби України з питань харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 03.05.2021 по 23.04.2024 у розмірі 1 145 829,20 грн. (один мільйон сто сорок п`ять тисяч вісімсот двадцять дев`ять гривень двадцять копійок) (сума вказана без утримання податку та інших обов`язкових платежів).

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді директора Департаменту фітосанітарної безпеки, контролю в сфері насінництва, розсадництва та якості зерна Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та в частині стягнення з Державної служби України з питань харчових продуктів та захисту споживачів (адреса: 01001, місто Київ, вулицця Б. Грінченка, 1, ) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 31 661,07 грн. (тридцять одна тисяча шістсот шістдесят одна гривня сім копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань харчових продуктів та захисту споживачів (адреса: 01001, місто Київ, вулицця Б. Грінченка, 1, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.