Справа № 466/10914/23
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 рокусправа № 466/10914/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі судді Желік О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із вимогою скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Відділом призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №37 від 06.09.2023 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити позивачу пенсію з 08.08.2023.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, у зв`язку із досягненням пенсійного віку, звернулась із заявою до пенсійного органу щодо призначення їй пенсії за віком. На підставі поданої позивачем заяви та документів рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.08.2023 було відмолено позивачці в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів щодо запису на титульній сторінці її трудової книжки прізвищ Хомут-Крат-Наконечна. Після отримання витягу з ДРАЦСу позивач повторно звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 06.09.2023 позивачці було знову відмолено в призначенні пенсії за віком з огляду на відсутність підтверджуючих документів послідовності зміни прізвища ОСОБА_2 . Позивач зазначила, що другий її шлюб було зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки на даний час відсутні дипломатичні відносини з російською федерацією, позивач зазначає, у неї відсутня можливість отримати витяг з ДРАЦс про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища. На підставі викладених обставин позивач вважає рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком протиправним.

Позиція Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області викладена у відзиві на позовну заяву (вх.96427 від 14.12.2023), в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що ОСОБА_1 звернулась із заявою 08.08.2023 та повторно 30.08.2023 про призначення пенсії. До загального страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи, згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці внесені прізвища Хомут - Крат - Наконечна, а підтверджуючі документи щодо послідовності зміни зазначених прізвищ відсутні. Також не зараховано період роботи згідно довідки № 2020/8 від 26.08.2020, оскільки не зазначено підстави її видачі. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , згідно Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого статтею 26 цього закону. Розглянувши заяви позивача Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області прийняло рішення № 37 від 16.08.2023 та Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення № 37 від 06.09.2023 про відмову у призначенні пенсії. Отже, право позивача на отримання пенсійної виплати у позивача відсутнє. Позивачу було повідомлено, що у разі подання нею підтверджуючих документів щодо послідовності зміни зазначених прізвищ у трудовій книжці № НОМЕР_1 , то питання обчислення страхового стажу буде переглянуто.

Позиція Головного управління Пенсійного фонду України у Віницькій області викладена у відзиві на позовну заяву (вх.957ел від 15.01.2024), в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що позивачка 08.08.2023 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії. За принципом екстериторіальності наведена заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. За результатами розгляду заяви Позивачки та наданих документів, визначено, що її вік на момент звернення становить 63 роки 0 місяців 01 день. Страховий стаж - 04 роки 04 місяці 29 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці внесені прізвища « ОСОБА_3 » - « ОСОБА_4 » - « ОСОБА_5 », проте підтверджуючі документи про послідовні зміни зазначених прізвищ. Враховуючи наведене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийняте правомірне та обгрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу №37 від 16.08.2023.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 17.10.2023 адміністративну справу №466/10914/23 передано за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

Вищевказана адміністративна справа надійшла на адресу Львівського окружного адміністративного суду 21.11.2023.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 від 23.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Цією ж ухвалою залучено до участі в справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

Згідно запису на титульній сторінці копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (дата заповнення 27.11.1978), на основі свідоцтва про шлюб № НОМЕР_3 , змінено прізвище позивача на Крат. Окрім цього, на основі свідоцтва про шлюб № НОМЕР_4 змінено прізвище на ОСОБА_5 .

08.08.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за екстериторіальним принципом прийнято рішення №/ПС 37 від 16.08.2023 про відмову в призначенні пенсії. За результатами розгляду заяви позивачки та наданих документів, визначено, що її вік на момент звернення становить 63 роки 0 місяців 01 день. Страховий стаж 04 роки 04 місяці 29 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці внесені прізвища Хомут - Крат - Наконечна, проте підтверджуючі документи про послідовні зміни зазначених прізвищ.

Позивач повторно 30.08.2023 звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком, при цьому долучивши по такої заяви витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1, виданий Шевченківським відділом ДРАЦС у місті Львові ЗМУ Міністерства юстиції 24.08.2023, а також повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу №5, виданий Шевченківським відділом ДРАЦС у місті Львові ЗМУ Міністерства юстиції 24.08.2023.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області за екстериторіальним принципом прийнято рішення №/ПС 37 від 06.09.2023 про відмову в призначенні пенсії. За результатами розгляду заяви позивачки та наданих документів, визначено, що її вік на момент звернення становить 60 років. Страховий стаж 0 років 0 місяців 12 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці внесені прізвища Хомут - Крат - Наконечна, проте підтверджуючі документи про послідовність зміни прізвищ Крат Наконечна відсутні;

- період роботи згідно довідки №2020/8 від 26.08.2020, оскільки не зазначено дату її видачі.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №/ПС 37 від 06.09.2023 про відмову у призначенні пенсії, позивач звернулась до суду з метою його скасування та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити їй пенсію за віком.

Вирішуючи спір суд керується таким.

Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі Закон №1058-IV).

Згідно статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацом 1 частини другої вказаної ж норми передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог зазначеного Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності вказаним Законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-ІV, право на призначення пенсії за віком мають право особи, які в період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року досягли віку 59 років за наявності страхового стажу не менше 26 років.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону №1058-ІV, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Як встановив суд, однією з підстав відмови Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області позивачу у призначенні пенсії за віком є відсутність підтверджуючих документів про послідовність зміни прізвищ Крат Наконечна.

Щодо не зарахування позивачці періодів її роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 з огляду на вищевикладену обставину, суд зазначає наступне.

Станом на дату заповнення трудової книжки позивача, діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях від 20.06.1974 року №162, затверджена постановою від 20.06.1974 року №162.

Так, вказаною Інструкцією встановлені загальні вказівки для заповнення відомостей про працівника до трудової книжки.

Відповідно до пунктів 2.10., 2.11 вказаної Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

Після вказівки дати заповнення трудової книжки працівник підписом засвідчує правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або друк відділу кадрів), де вперше заповнювалася трудова книжка.

Згідно з п. 2.4, 2.6, 2.9, 2.11, 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58 (далі Інструкція №58), усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується « 05.01.1993». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 року ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірний період роботи) питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 року №656 «Про трудові книжки робітників та службовців» та даною Інструкцією.

За змістом пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 року №656 «Про трудові книжки працівників» та службовців встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 13 вказаної постанови «Про трудові книжки робітників та службовців» при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою.

При цьому, відповідно до п. 18 вказаної постанови відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

Як вбачається з копії трудової книжки, позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження її трудового стажу.

Також, у період внесення записів про роботу позивача, незарахованих відповідачем, порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (надалі - Інструкція №58).

Згідно пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п.4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

З положень пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників вбачається, що необхідним реквізитом під відповідним записом у трудовій книжці працівника є печатка.

Разом з тим, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року, справа № 275/615/17, провадження №К/9901/768/17.

Вказана позиція кореспондується з нормами Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637), відповідно до пункту 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Як встановив суд, на першій сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 закреслено прізвища ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Не закресленим (останнім) прізвищем ОСОБА_7 є ОСОБА_5 .

Також на титульній сторінці копії трудової книжки серії НОМЕР_1 містяться записи щодо зміни прізвища позивача з ОСОБА_3 на Крат, та з Крат на ОСОБА_5 .

Відповідні записи, як видно з копії титульної сторінки, внесено на підставі свідоцтв про шлюб, а також завірені на той час роботодавцем позивача Луцькою фабрикою індивідуального пошиву та ремонту одягу (з проставленням відповідних печаток підприємства).

Позивачем на підтвердження зміни її прізвища з ОСОБА_3 на Крат надано пенсійному органу витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1, виданий Шевченківським відділом ДРАЦС у місті Львові ЗМУ Міністерства юстиції 24.08.2023

Так, згідно вказаного витягу, дошлюбним прізвищем ОСОБА_7 було Хомут, водночас прізвищем після реєстрації шлюбу є ОСОБА_4 .

Таким чином, суд висновує, що зміна прізвища позивачки з ОСОБА_3 на Крат є документально підтвердженою.

Водночас щодо зміни прізвища з Крат на Наконечна позивач вказала, що на даний час у неї відсутня об`єктивна можливість надати документи на підтвердження послідовності його зміни, оскільки шлюб між нею та ОСОБА_8 було укладено у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, судом з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу №5, виданого Шевченківським відділом ДРАЦС у місті Львові ЗМУ Міністерства юстиції 24.08.2023, встановлено, що актовий запис про шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 було складено 15.07.1989 Ворошилоським р/в загс м.Москви рф (номер запису 1273). Прізвищем до розірвання шлюбу позивачки було Наконечна. Прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_5 .

Свідоцтвом про розірвання шлюбу (повторно) серії НОМЕР_5 , виданим 13.09.2023, підтверджено факт розірвання шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .

Суд зважає на те, що за наслідком широкомасштабного військового вторгнення рф на територію України, між Україною та рф розірвано всі дипломатичні відносини.

Не зарахування спірного стажу позивачу буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Суд звертає увагу на те, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи. При цьому право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від наявності/відсутності дипломатичних відносини між Україною та рф.

На підставі викладеного, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №/ПС 37 від 06.09.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 в частині не зарахування періодів її трудової діяльності згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 (з огляду на відсутність підтверджуючих документів про послідовність зміни прізвищ Крат Наконечна) слід визнати протиправним та скасувати.

При цьому суд відзначає, що іншою підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, згідно оскаржуваного рішення, є не зарахування періодів її роботи згідно довідки №2020/8 від 26.08.2020, оскільки в такій не зазначено дати її видачі.

Суд зазначає, що позивачем не надано суду копії довідки №2020/8 від 26.08.2020, як і не надано будь-яких інших доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог в цій частині.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №/ПС 37 від 06.09.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком в частині не зарахування ОСОБА_1 періодів її роботи згідно довідки №2020/8 від 26.08.2020 не підлягає скасуванню.

Відповідно, не підлягають задоволенню вимоги позивача й в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити їй пенсію за віком.

Частина 2 статті 5 КАС України передбачає, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникав би необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

Окрім цього, надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Враховуючи викладене, порушені права позивача підлягають поновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, періоди її трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача у розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №37 від 06.09.2023 про відмову в призначенні пенсії в частині не зарахування ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, періодів її трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, періоди її трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 268 (двісті шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 268 (двісті шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.