Справа № 320/15073/24
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року № 320/15073/24

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Парненко В.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа Акціонерне товариство «Укрсиббанк», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі відповідач), третя особа Акціонерне товариство «Укрсиббанк», в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Деснянського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у знятті арешту з майна ОСОБА_1 , а саме, щодо суб`єкта, міститься запис про обтяження №9222132 від 06.11.2009 зареєстровано реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі Постанови 12262732 від 09.04.2009 ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві;

- зобов`язати Деснянський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт накладений постановою 12262732 від 09.04.2009 ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, міститься запис про обтяження № 9222132 від 06.11.2009 зареєстровано реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі Постанови 12262732 від 09.04.2009 ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві (далі запис № 9222132). З метою зняття обтяження шляхом зняття арешту з майна ОСОБА_1 , звернувся до Деснянського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - ДВС). В подальшому листом від 21.03.2024 № 9166-Ю надано відповідь на адвокатський запит, що згідно даних АСВП у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису № 2156 від 20.09.2006 приватного нотаріуса Кияшко Л.В. щодо звернення стягнення на трикімнатну квартиру, загальною площею 72,7 кв.м. житловою площею 42,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . За рахунок коштів отриманих від реалізації квартири задовольнити вимоги Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" у розмірі 334728,04 грн 22.06.2012 державним виконавцем у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.47 Закону України «При виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу (реєстраційний номер обтяження 9222132). 13.09.2011 державним виконавцем у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу. Оскільки заборгованість було погашено у повному обсязі, правових підстав не знімати арешту з майна у органу ДВС не було, а тому, ігнорування заяву ОСОБА_1 , є бездіяльністю з боку такого органу, що перешкоджає йому здійснювати свої права власника. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 15.04.2024 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Витребувано від Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) належним чином завірені копії документів, що стали підставою для обтяження майна №9222132 від 06.11.2009 зареєстровано реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі Постанови 12262732 від 09.04.2009 ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві.

Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 22.04.2024 (включно), разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Копія ухвали від 15.04.2024 отримана відповідачем в системі «Електронний суд» 15.04.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

Відповідачем, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, не було надіслано до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не було повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.

Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Копія ухвали від 15.04.2024 отримана представником третьої особи в системі «Електронний суд» 15.04.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Пояснень від третьої особи щодо предмету позову не надходило.

Враховуючи скорочені строки розгляду адміністративної справи та завчасне повідомлення відповідача про розгляд справи Київським окружним адміністративним судом, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Між ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк» 15 липня 2005 року укладено Кредитний договір № 31-57F/O7-2OO5H та Договір іпотеки № 31-57F/O7- 2OO5H від 15 липня 2005 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. від 15 липня 2005 року за реєстровим номером №2091.

Надалі, ОСОБА_1 всі грошові зобов`язання виконані перед АТ «УкрСиббанк», що підтверджується листом вих. № 59-3/10/17 від 30.08.2023. В листі вказано, що кредитний договір № 31-57F/O7-2OO5H від 15.07.2005 втратив чинність у зв`язку з відсутністю кредитної заборгованості по договору. У зв`язку з цим Договір іпотеки № 31-57F/O7- 2OO5H від 15 липня 2005 року, припинив свою дію. Кредитна заборгованість боржника відсутня.

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, міститься запис про обтяження № 9222132 від 06.11.2009 зареєстровано реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі Постанови 12262732 від 09.04.2009 ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві (далі запис №9222132).

З метою зняття обтяження шляхом зняття арешту з майна, ОСОБА_1 28.09.2023 звернувся до Деснянського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Листом Деснянського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06.10.2023 позивачу повідомлено, що згідно даних АСВП у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису № 2156 від 20.09.2006 приватного нотаріуса Кияшко Л.В. щодо звернення стягнення на трикімнатну квартиру, загальною площею 72,7 кв.м. житловою площею 42,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . За рахунок коштів отриманих від реалізації квартири задовольнити вимоги Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" у розмірі 334728,04 грн. 22.06.2012 державним виконавцем у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.47 Закону України «При виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу (реєстраційний номер обтяження 9222132). 13.09.2011 державним виконавцем у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу.

У листі вказано, що для вирішення питання щодо зняття арешту з майна необхідно звернутись до суду.

У відповідь на адвокатський запит, листом Деснянського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21.03.2024 №9166-Ю представнику позивача повторно надано лист від 06.10.2023.

Не погоджуючись з діями Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо незняття арешту з нерухомого майна, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Протягом 2009 року (рік накладення арешту) і по сьогоднішній день діяльність органів виконавчої служби регулювали різні закони в часі. Так, Закон України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999 втратив чинність 05.01.2017 з набранням чинності Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV (чинного на час накладення арешту), виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 статті 5 вказаного Закону державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

З огляду на пункт 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. №2274/5 (далі за текстом Порядок №2274/5) строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Згідно пункту 9.10 Порядку №2274/5 завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Отже, знищенню підлягають завершені виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився.

Відповідно до частин 1, 2 статті 50 «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999 року у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно частин 1, 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Водночас наслідки завершення виконавчого провадження визначені ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, законодавчі норми, які діяли в різний час майже, однаково регламентують дії відповідача у разі закінчення виконавчого провадження та питання знищення виконавчого провадження, а тому на думку суду, перед знищенням виконавчого провадження відповідач повинен був прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження та зняття у зв`язку із цим накладеного в межах такого виконавчого провадження арешту.

Суд зауважує, що Законом не передбачено обов`язку державного виконавця вчиняти дії щодо зняття накладеного арешту у випадку звершення виконавчого провадження внаслідок повернення виконавчого документа стягувачу чи до суду, оскільки згідно Законів про виконавче провадження, виконавчий документ повертається стягувачу за наявності визначених підстав та за умови, що виконавче провадження за таким виконавчим документом не здійснювалося або здійснено частково.

Суд враховує, що накладення арешту на майно позивача, свідчить про вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на виконання виконавчого документу, а тому у разі завершення виконавчих проваджень державний виконавець зобов`язаний вчинити усі дії передбачені відповідними нормами Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі зняти арешт, накладений на майно боржника.

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (в редакції чинній на час розгляду справи), у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Оскільки орган виконавчої служби при знищенні завершеного виконавчого зобов`язаний був зняти арешт накладений в межах такого виконавчого провадження, в даному випадку наявна протиправна бездіяльність відповідача.

Під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

В свою чергу дії - це юридичні факти, які пов`язані з волею суб`єктів правовідносин; це поведінка людей; зовнішнє вираження волі людини. Відмінна риса даного виду юридичних фактів полягають у тому, що норми права пов`язують з ними юридичні наслідки саме в силу вольового характеру юридичних дій.

Юридичні дії - це вчинки особи, акти державних органів, інших суб`єктів, що відбуваються за волевиявленням суб`єкта правовідносин.

Відтак, має місце протиправна бездіяльність Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо незняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладного постановою 12262732 від 09.04.2009 ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві.

Як наслідок, підлягає задоволенню вимога про зобов`язання Деснянський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт накладений постановою 12262732 від 09.04.2009 ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

При зверненні до суду позивачем сплачено суду судового збору у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується квитанцією від 03.04.2024.

Оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2422,40 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 1816,50 грн.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 246, 297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Бальзака, 64, м. Київ, 02138, ), третя особа Акціонерне товариство «Укрсиббанк» (вул. Андріївська, 2/12, м. Київ, 04070, ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо незняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладного постановою 12262732 від 09.04.2009 ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві.

Зобов`язати Деснянський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладеного постановою 12262732 від 09.04.2009 ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетним асигнувань Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1816 грн 50 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Парненко В.С.