Справа № 607/5369/24
Суддя: Стельмащук П. Я.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2024 Справа №607/5369/24 Провадження №2-а/607/151/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участі секретаря судового засідання Крупи А.О., представника відповідача Лобач М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (надалі відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.02.2024 серії ЕНА №1535193, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що згідно оскаржуваної постанови, 27.02.2024 о 12.50 год. Позивач, керуючи транспортним засобом «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_1 , в смт. В. Березовиця, рухався з швидкістю 90 км/год при дозволених 50 км/год. Із вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її безпідставною та протиправною. Зазначає, що швидкість автомобіля вимірювалася приладом TruCam 120/20TC000750, який поліцейський тримав в руках. Однак прилад під час проведення фіксації швидкості транспортного засобу не може триматися в руках інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтований. Також, контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відео фіксації (дорожній знак 5.70).

Ухвалою судді від 08.03.2024 відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

01.04.2024 до суду надійшов відзив на позов (сформований в системі «Електронний суд» 30.03.2024), згідно якого представник відповідача позов не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що оскаржувана постанова накладає адміністративне стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, а не пристроєм, що здійснює автоматичну фото- та відеофіксацію. Згідно листа «Укрметртестстандарт» лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювання. Відтак, у даному випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCam в ручному режимі, а не в автоматичному.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, просить розглянути справу без його участі, про що зазначає у прохальній частині позову.

Представник відповідача Лобач М.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав зазначених у відзиві на позов.

Розглянувши адміністративну справу, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, керуючись наступним.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що 27.02.2024 інспектором Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції складено постанову серії ЕНА №1535193 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у якій зазначено, що ОСОБА_1 27.02.2024 о 12 год. 50 хв. в смт. Велика Березовиця, дорога М-19 331 км керував транспортним засобом «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 90 км/год при дозволених 50 км/год. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam 120/20TC000750. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.9 б) ПДР України, тобто перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.

Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Підпунктом «б» пункту 12.9 ПДР України передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість,

зазначену в пунктах 12.4-12.7,

на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31,

або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Отже, підпункт «б» пункту 12.9 ПДР України містить кілька випадків, за наявності яких водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість.

Згідно оскаржуваної постанови, відповідач ставить у вину позивачу перевищення встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31 та 30.3.

Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» - забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знаку.

Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» - забороняє в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знаку.

Проте, письмовими доказами та відеозаписом, долученим представником відповідача до відзиву, не підтверджується, що на вказаній ділянці дороги встановлено дорожні знаки 3.29 чи 3.31.

При цьому, суд звертає увагу, що у ПДР України знаку 30.3 немає, натомість є пункт 30.3, який визначає різновиди розпізнавальних знаків на транспортних засобах та включає підпункти від а) до л).

Місце вчинення правопорушення, згідно оскаржуваної постанови, смт. В. Березовиця, дорога М-19, 331 км.

З відзиву, усних пояснень представника відповідача та відеозапису вбачається, що поліцейський зупинив автомобіль та притягнув позивача до відповідальності за порушення обмеження швидкісного режиму в населеному пункті (максимальна дозволена швидкість 50 км/год), а саме пункту 12.4 ПДР України.

За таких обставин, суд позбавлений можливості всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом, беззаперечно встановити, вимоги яких дорожніх знаків чи пунктів ПДР порушив позивач.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Зазначені вище обставини можуть бути з`ясовані під час проведення відповідачем нового розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення слід задовольнити частково, постанову серії ЕНА №1535193 від 27.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, скасувати, а справу передати на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП.

Щодо доводів позивача про фіксацію швидкості транспортного засобу приладом TruCam 120/20TC000750, який поліцейський тримав в руках, а не стаціонарно закріпленим, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Так, прилад TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 №UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Крім того, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29951, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 19.12.2023 та чинного до 19.12.2024, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000750 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCAM дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Суд відхиляє посилання позивача про те, що прилад TruCam не може застосовуватися працівниками поліції, тримаючи в руці.

Дане твердження є хибним з тих підстав, що у відповідності до положень ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото-і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Разом з цим, оскаржувана постанова накладає адміністративне стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, а не пристроєм, що здійснює автоматичну фото- та відеозйомку.

Суд звертає увагу на те, що згідно інформації ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

При цьому, у ст. 40 Закон України «Про Національну поліцію» було внесено ряд змін, якими усунуто колізійність чинного законодавства. Так ч. 2 ст. 40 вказаного вище Закону сформульована наступним чином: «Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці».

Зі змісту даної норми чітко зрозуміло, що вона стосується виключно приладів змонтованих/розміщених, тобто тих які стаціонарно змонтовані і працюють в автоматичному режимі.

Однак, слід зазначити, що диспозиція ч. 1 ст. 40 вказаного Закону дозволяє використовувати фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень (яким є прилад TruCam LTI 20/20).

Відтак, в даному випадку, швидкість автомобіля позивача зафіксована пристроєм вимірювання швидкості TruCAM в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини.

Щодо посилання позивача на можливість контролю швидкості лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70), суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.70 ПДР України дорожній знак «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Згідно із пп. «ґ» п.8.4 ПДР України інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Разом з тим, жодними положеннями КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», в тому числі, ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків.

Дорожній знак 5.70 ПДР України «Фото- відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Хоча такого контролю може й не бути. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.

В той же час, Закон України «Про Національну поліцію» не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху.

Відтак, обставини наявності чи відсутності вказаного дорожнього знаку жодним чином не свідчать про відсутність у позивача обов`язку дотримання запровадженого ПДР України швидкісного режиму.

Таким чином, будь-яких порушень при використанні приладу TruCam інспектором патрульної поліції, на які посилається позивач, допущено не було.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, п. 2 ч. 3 статті 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1535193 від 27.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а матеріали справи надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження - вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

Рішення складено та підписано 16.04.2024.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук