Справа № 160/3578/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 квітня 2024 рокуСправа №160/3578/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сліпець Н.Є.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро питання щодо витребування доказів за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07.02.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії військової частина НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо відмови військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 у звільненні з військової служби за сімейними обставинами відповідно до ч. 4 п. 2г) ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з самостійним вихованням дитини віком до 18 років;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України звільнити військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 з військової служби за сімейними обставинами відповідно до ч. 4 п. 2г) ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з самостійним вихованням дитини віком до 18 років, шляхом прийняття відповідного наказу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивачем подано до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами (у зв`язку з самостійним вихованням дитини віком до 18 років) до рапорту долучені докази на підтвердження самостійного виховання дитини віком до 18 років. Проте, листом від 16.01.2024 року № 1/27/10-232-К 366 Т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 повідомив ОСОБА_1 про те, що рапорт розглянуто, проте, підстави для звільнення у позивача відсутні, у зв`язку з тим, що для реалізації свого права на звільнення у запас у зв`язку з самостійним вихованням дитини віком до 18 років необхідно разом з рапортом подати документи, (1. Копію свідоцтва про народження дитини (дітей). Копію свідоцтва про смерть матері дитини / рішення суду про позбавлення матері батьківських прав / рішення суду про відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав / рішення суду про визнання матері безвісти відсутньою / рішення суду про оголошення матері померлою / рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні та самостійного виховання дитини батьком (один з перерахованих документів). Копію довідки про місце реєстрації дитини з батьком (довідка про склад сім`ї або витяги з реєстру територіальної громади). Копію рішення суду про розлучення. Копію рішення про визначення місця проживання дитини з батьком (за наявності). Вважаючи дії відповідача щодо відмови у звільненні з військової служби за сімейними обставинами (у зв`язку з самостійним вихованням дитини віком до 18 років) на підставі ч. 4 п. 2г) ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 28.02.2024, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

При цьому, відповідач станом на 18.04.2024 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином, що підтверджується довідкою, наявною в матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність витребування документів, з огляду на наступне.

Предметом спору у цій справі є дії військової частина НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо відмови військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 у звільненні з військової служби за сімейними обставинами відповідно до ч. 4 п. 2г) ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з самостійним вихованням дитини віком до 18 років.

Так, 12.12.2023 позивач подав до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України рапорт про звільнення з військової служби на підставі пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з тим, що виховує самостійно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

16.01.2024 року листом № 1/27/10-232-К 366 Т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 повідомив ОСОБА_1 про те, що рапорт розглянуто. Проте, підстави для звільнення у позивача відсутні, у зв`язку з тим, що для реалізації свого права на звільнення у запас у зв`язку з самостійним вихованням дитини віком до 18 років необхідно разом з рапортом подати наступні документи: 1. Копію свідоцтва про народження дитини (дітей). Копію свідоцтва про смерть матері дитини / рішення суду про позбавлення матері батьківських прав / рішення суду про відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав / рішення суду про визнання матері безвісти відсутньою / рішення суду про оголошення матері померлою / рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні та самостійного виховання дитини батьком (один з перерахованих документів). Копію довідки про місце реєстрації дитини з батьком (довідка про склад сім`ї або витяги з реєстру територіальної громади). Копію рішення суду про розлучення. Копію рішення про визначення місця проживання дитини з батьком (за наявності).

При цьому, в матеріалах справи відсутній рапорт від 12.12.2023 про звільнення з військової служби на підставі пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та всі долученs до нього документb (додатки).

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За правилами ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами частини четвертої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частинами першою та третьою статті 80 цього ж кодексу передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом; про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч.6-8 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

З огляду на зазначене, враховуючи відсутність доказів на підтвердження фактичних обставин справи, з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин у справі, суд вважає за необхідне витребувати від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України матеріали, що були на розгляді при прийнятті рішення, яке оформлене листом від 16.01.2024 року за № 1/27/10-232-К 366 Т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 про розгляд рапорту ОСОБА_1 від 12.12.2023 та рапорт від 12.12.2023 про звільнення з військової служби на підставі пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з додатками до нього.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 72, 80, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Витребувати від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України матеріали, що були на розгляді при прийнятті рішення, яке оформлене листом від 16.01.2024 року за №1/27/10-232-К 366 Т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 про розгляд рапорту ОСОБА_1 від 12.12.2023 та рапорт від 12.12.2023 про звільнення з військової служби на підставі пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з наданими до нього документами (додатки).

Витребувані докази необхідно надати Дніпропетровському окружному адміністративному суду протягом п`яти днів з моменту отримання цієї ухвали за адресою: вул. Академіка Янгеля, 4, м. Дніпро, 49089.

Роз`яснити, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Є. Сліпець