Справа № 320/9662/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року № 320/9662/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправною відмову Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква щодо прийняття виданої ОСОБА_1 у тимчасове користування кімнати у сімейному гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 ;

зобов`язати Квартино-експлуатаційний відділ міста Біла Церква прийняти видану у тимчасове користування кімнату у сімейному гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 , про що видати довідку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено у прийнятті виданої йому у тимчасове користування кімнати у сімейному гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 , оскільки в даній кімнаті, на підставі рішення суду, проживають його колишня дружина та дитина, у зв`язку із чим у позивача відсутня можливість зняття їх з реєстрації.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 відкрито провадження в адміністративній справі №320/9662/23 та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

На підставі ордера № 35 від 06.05.2004 року, виданого КЕЧ району МО України ст. лейтенанту ОСОБА_1 , йому з сім`єю в складі дружини ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3 2001 року народження було надано кім. № 69 житловою площею 34,35 кв.м в гуртожитку в/ч НОМЕР_1 по АДРЕСА_2

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 /по стройовій частині/ від 11.02.2005 року за № 38, ОСОБА_1 звільненого з військової служби у запас наказом МО України від 29.10.2004 року № 877 за пунктом 63 підпункт «г» (у зв`язку зі скороченням штатів) Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами), з 11.02.2005 року виключено із списків особового складу частини.

Відповідно до довідки начальника КЕВ м. Біла Церква від 28.02.2017 року за № 203, ОСОБА_1 старший лейтенант запасу перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 Білоцерківського гарнізону в загальній черзі з 06.09.1999 року, позачерговій черзі з 29.10.2004 року як звільнений в запас за скороченням штатів.

На підставі заяви від 05.12.2013 року про зміни в складі сім`ї в зв`язку з розлученням житловою комісією в/ч НОМЕР_1 внесено зміни до квартирної справи ОСОБА_1 , на даний час він перебуває на квартирному обліку складом сім`ї одна особа.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2017 у справі №357/14044/16-ц, визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням кв. АДРЕСА_3 .

08.12.2022 позивач звернувся до відповідача із зверненням, яким просив прийняти раніше видану йому кімнату у гуртожитку сімейного типу за адресою АДРЕСА_1 .

Листом від 26.12.2022 №3005 відповідач вказав про необхідність забезпечення зняття з реєстрації місця проживання колишніх членів родини, з додаванням квитанцій про оплату комунальних послуг за останні три місяці, за наслідками чого відповідач зможе видати довідку про здачу житлового приміщення.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Приписами статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Суд звертає увагу, що приписи статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначають умови за якими військовослужбовець втрачає право на отримання житлового приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а саме: у разі вже отримання такого житлового приміщення та за умови використання ним права на безоплатну приватизацію такого житла

За приписами Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (затверджено постановою КМУ від 03.08.2006р. № 1081) військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. З цією метою у кожній військовій частині формується фонд службового житла. У разі відсутності службового житлового фонду у військовій частині військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безоплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови у зазначених казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач, згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2017 у справі №357/14044/16-ц, втратив право на користування жилим приміщенням кв. АДРЕСА_3 .

Таким чином, Державою відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виконано свій обов`язок щодо забезпечення військовослужбовця жилим приміщенням (квартирою), що в свою чергу виключає право позивача на отримання грошової компенсації за піднайом (найом) житла, оскільки як було зазначено вище, однією з обов`язкових умов для реалізації цього права є незабезпечення житловим приміщенням за місцем проходження служби. При цьому, позивач був забезпечений житлом саме в межах Харківського гарнізону, в якому він проходив службу.

Разом з цим, позивач втратив право користування цим житлом з незалежних від Держави причин.

Таким чином, у позивача відсутня можливість на повернення виданої йому кімнати у гуртожитку сімейного типу за адресою АДРЕСА_1 , як такого, що втратив права користування останньою.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких належить відмовити.

Відповідно до положень статті 139 КАС України, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.