Справа № 400/6542/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 р. № 400/6542/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовомМиколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, вул. Потьомкінська, 17, м. Миколаїв, 54005,
до відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТИЙ ЕСТАМП", вул. Кагатна, буд. 1/4, м. Миколаїв, 54007,
простягнення 39 793,83 грн,
ВСТАНОВИВ:

Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі-позивач) звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий естамп» (далі-відповідач), в якій просить стягнути адміністративно-господарські санкції в сумі 38 470,29 грн та пеню в сумі 1 323,54 грн, разом - 39 793,83 грн за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році, зокрема, вказує, що відповідач повинен був працевлаштувати 1 особу з інвалідністю, але не виконав такий обов`язок.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Позивач подав відповідь на відзив, яку суд не приймав до розгляду, ураховуючи відсутність відзиву.

Відповідач подав до суду клопотання про долучення доказів: копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо ТОВ «Золотий Естамп»; копії наказу № 01/022 від 11.01.2022 при призначення на посаду директора ТОВ «Золотий Естамп»; копії наказу № 06/018 від 25.10.2018 про призначення на посаду менеджера зі збуту ОСОБА_1 ; копії довідки від 30.10.2023; копії медичних документів ОСОБА_1 (форми індивідуальної програми реабілітації інваліда № 980/996 від 03.09.2019, форми індивідуальної програми реабілітації інваліда № 1050 від 20.09.2021, форми індивідуальної програми реабілітації інваліда № 802 від 24.10.2022, довідки до акта огляду МСЕК № 648351 від 21.10.2022); копій відомостей про нарахування заробітної плати (доходу грошового забезпечення) застрахованим особам за 2022 рік у ТОВ «Золотий Естамп».

На обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що ОСОБА_1 , який з 2019 року має статус особи з інвалідністю, з 25.10.2018 прийнятий на роботу на посаду менеджера зі збуту і працює натепер.

Позивач подав пояснення, в яких навів заперечення проти клопотання відповідача, зазначивши, що відповідні докази подані до суду з порушенням строку їх подання і не повинні братися до уваги.

Позивач не заперечив обставин працевлаштування громадянина ОСОБА_1 у ТОВ «Золотий естамп» та наявності у нього статусу особи з інвалідністю в 2022 році.

Розглядаючи можливість долучення доказів до справи та їх врахування, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За такого у разі звернення суб`єкта владних повноважень за стягненням з особи адміністративно-господарських санкцій та пені суд зобов`язаний перевірити наявність підстав для притягнення особи до господарсько-правової відповідальності, зокрема, чи дійсно суб`єкт господарювання не виконав норматив працевлаштування осіб з інвалідністю.

Наявність відповідних підстав суд установлює на підставі доказів.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про долучення доказів до справи та їх дослідження.

У зв`язку з тим, що від учасників справи не надходило заяв про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

17.04.2023 позивач відправив через електронний кабінет на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України відповідачу розрахунок суми адміністративно-господарських санкцій, що підтверджується квитанцією про розміщення документа в електронному кабінеті роботодавця на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України.

У розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій за 2022 рік, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, зазначено:

- середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік становила 14 осіб;

- середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, становила 0 осіб;

- норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 1 особа;

- середня річна заробітна плата становила 76 940,58 грн;

- сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю становить 38 470,29 грн.

Відповідач добровільно зазначені адміністративно-господарські санкції не сплатив, у зв`язку з чим позивач нарахував пеню в сумі 1 323,54 грн.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 18 Закону України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в України» (далі - Закон № 875-ХІІ), забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань особи з інвалідністю, наявних у неї професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 19 Закону № 875-ХІІ, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:

- про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;

- необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону (стаття 20 Закону № 875-ХІІ).

Вищезазначені норми свідчать, що позивач на підставі отриманої інформації з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування надсилає підприємствам, установам та організаціям, які використовують найману працю та які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, розрахунок суми адміністративно-господарських санкцій, що підлягає сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік. Дані Реєстру формуються на підставі зведеної звітності, поданої роботодавцями з ПДФО та ЄСВ.

На обґрунтування стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій та пені позивач посилається на невиконання відповідачем у 2022 році нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, а саме: непрацевлаштування однієї особи з інвалідністю.

На підставі наданих відповідачем доказів суд установив таке.

25.10.2018 відповідач прийняв на роботу громадянина ОСОБА_1 на посаду менеджера зі збуту, що підтверджується копією наказу від 25.10.2018 № 06/018.

Гр. ОСОБА_1 працював у ТОВ «Золотий естамп» у 2022 році, що підтверджується щомісячною звітністю відповідача - відомостями нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за 2022 рік.

У 2022 році гр. ОСОБА_1 мав статус особи з інвалідністю, що підтверджується копіями таких документів: індивідуальних програм реабілітації, на яких містяться підпис голови МСЕК і печатка МСЕК: від 20.09.2022 № 1050 (дата контролю за виконанням програми 20.09.2022) та від 24.10.2022 № 802, довідки до акта огляду МСЕК від 24.10.2022 № 648351.

Зібраними у справі доказами підтверджується, що в 2022 році у відповідача працювала одна особа з інвалідністю, як і вимагається за нормативом.

Обставина невиконання відповідачем відповідного нормативу, на яку посилається позивач у позовній заяві, не підтверджується, що означає відсутність підстав для притягнення його до відповідальності у формі адміністративно-господарських санкцій та нарахування пені.

Отже, в задоволенні позовної заяви належить відмовити.

Судові витрати у справі становить судовий збір, сплачений позивачем за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, який з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Потьомкінська, 17, м. Миколаїв, 54005, ідентифікаційний код - 20917114) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТИЙ ЕСТАМП" (вул. Старофортечна, 1, м. Миколаїв, 54018, ідентифікаційний код - 23081952) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Датою складення повного судового рішення є дата його ухвалення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна