Справа № 160/5510/24
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2024 рокуСправа №160/5510/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
В обґрунтування позову позивач зазначає про відсутність обставин несвоєчасності сплати ЄСВ за січень 2018р., жовтень 2018р., листопад 2018р. та за ІІ квартал 2023р., оскільки нею вчинювалися дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету.
Ухвалою суду від 01.03.2024 року було відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
02.04.2024р. засобами електронного суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач, зокрема зазначає про те, що обчислення єдиного внеску податковими органами здійснюється на підставі рішення про нарахування пені та застосовування штрафів, що приймається на підставі актів документальної перевірки, що в свою чергу, складається за результатами перевірки первинних бухгалтерських документів платника єдиного внеску. Проте, відповідачем не надано акту документальної перевірки позивача, як не надано і первинних бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких відповідачем було проведено нарахування (обчислення) єдиного внеску.
Також позивач зазначає, що моментом виконання обов`язку з оплати єдиного внеску платником є день прийняття документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі, а не зарахування таких коштів на казначейський рахунок.
09.04.2024р. засобами електронного суду надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких відповідач повторює правову позицію викладену у відзиві на позов.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Не погоджуючись із отриманою вимогою позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правові і організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України від 08.07.2010р. №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464).
За приписами ч.4 ст.8 Закону №2464 порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно з п.3 ч.1 ст.14 Закону №2464 на податкові органи покладено обов`язок здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.
Як визначено ч.1 ст.3 Закону №2464, збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами, зокрема, обов`язковості сплати; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.
Відповідно до ч.8 ст.9 Закону №2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.
Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.
Порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) та процедуру нарахування і сплати фінансових санкцій та стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів податковими органами, визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015р. (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21 грудня 2020 року № 790, далі - Інструкція №449).
Пунктом 1 розд. ІV. «Нарахування, обчислення і сплата єдиного внеску» Інструкції №449 передбачено, що нарахування єдиного внеску платниками здійснюється відповідно до статті 7 Закону, порядок обчислення і сплати - до статті 9 Закону.
Відповідно до ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону №2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Як зазначалося вище, спірним рішення застосований штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум та нарахована пеня за порушення строків граничної сплати єдиного внеску на найманих працівників за січень 2018р., жовтень 2018р., листопад 2018р., грудень 2018р. та за ІІ квартал 2023р.
Позивачем до матеріалів позову надано звітність щодо єдиного внеску, згідно якої позивачем задекларовані наступні зобов`язання з ЄСВ:
- за січень 2018 року - 819,06 грн.;
- за жовтень 2018 року - 3025,86 грн.
- за листопад 2018 року - 2457,18 грн.
На підтвердження обставин сплати єдиного внеску позивачем до позову надані наступні платіжні документи:
- за січень 2018р. - нечитабельний платіжний документ А-банку з рукописним відтворенням цифри - 819,06 та підписом;
- за жовтень 2018р. - 3 квитанції А-Банку з датами касової операції 16.11.2018р., датами валютування - 19.11.2018р. на загальну суму 2233,79 грн. (595,67 грн. + 819,06 грн. + 819,06 грн.);
- з листопад 2018р. - 4 квитанції А-Банку з датами касової операції 17.12.2018р., датами валютування - 17.12.2018р. на загальну суму 2467,18 грн. (819,06 грн. + 819,06 грн. + 10 грн. + 819,06 грн.);
Також надана квитанція А-Банку з датою касової операції 19.07.2023р., датами валютування - 19.07.2023р. на суму 8643,00 грн.
Відповідно до ст.71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів це комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначено Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 12 січня 2021 року №5 (далі - Порядок).
Пунктом 2 Порядку визначено, що інформаційна система - інтегрований комплекс процесів, компонентів та засобів апаратного і програмного забезпечення для виконання цільової функції.
Інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу;.
Відповідно до п.1 ч.1 «Порядок ведення інтегрованої картки платника» розд. ІI. «Інтегрована картка платника» Порядку, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.
Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.
Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП.
Усі вартісні облікові операції та облікові показники в ІКП проводяться у гривнях з двома десятковими знаками.
Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.
З системного аналізу наведених норм слідує, що обліку нарахованих і сплачених сум ЄСВ має відображатися в Інтегрованих картках платника щодо розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.
- зарахування 21.02.2018р., 819,06 грн. Сплата суми податків і зборів єдиного внеску. Платіжне доручення @2PL367193 від 21.02.2018р.;
- зарахування 19.11.2018р., 595,67 грн. Сплата суми податків і зборів єдиного внеску. Платіжне доручення 111193BV30V від 19.11.2018р.;
- зарахування 19.11.2018р., 819,06 грн. Сплата суми податків і зборів єдиного внеску. Платіжне доручення 111193BV0G від 19.11.2018р.;
- зарахування 19.11.2018р., 819,06 грн. Сплата суми податків і зборів єдиного внеску. Платіжне доручення 111193BW94 від 19.11.2018р.;
- зарахування 22.05.2023р., 7370,00 грн. Сплата суми податків і зборів єдиного внеску. Платіжне доручення 114320032.1WEB від 22.05.2023р.;
- зарахування 21.06.2023р., 7370,00 грн. Сплата суми податків і зборів єдиного внеску. Платіжне доручення 117204446.1WEB від 21.06.2023р.;
- зарахування 19.07.2023р., 8643,00 грн. Сплата суми податків і зборів єдиного внеску. Платіжне доручення 119871857.1WEB від 19.07.2023р.
В даному випадку, позивачем здійснена сплата зобов`язань з ЄСВ за січень 2018р. поза межами строків встановлених законодавством, а саме 21.02.2018р.
Також, часткова сплата зобов`язання за жовтень 2018 року в розмірі 819,06 грн., здійснена поза межами строків встановлених законодавством та за рахунок коштів сплачених позивачем за наступний період, що і призвело до подальшого погашення заборгованості за рахунок поточних платежів, і як наслідок до порушенням строків сплати зобов`язань в наступних періодах.
Отже, застосування відповідачем штрафу в розмірі 20% та нарахування пеня за період 02.2018р. - 01.2019р, на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є правомірним.
Також є правомірним застосування відповідачем штрафу в розмірі 20% та нарахування пеня за період 01.01.2023р. - 09.11.2023р., на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з огляду на наступне.
Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позивачем не спростовано факт порушення строків сплати єдиного внеску.
Також, суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко