Справа № 420/8637/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8637/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за результатом якого позивач просить:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 21.02.2024 №5862-4111/П-02/8-1500/24 щодо зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.2004 по 02.10.2016 року в Ширяївській центральній районній лікарні на посаді медсестри інфекційного відділення, до стажу роботи у подвійному розмірі;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.2004 по 02.10.2016 року в Ширяївській центральній районній лікарні на посаді медсестри інфекційного відділення, до стажу роботи у подвійному розмірі та перерахувати пенсію з 07.02.2024;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 968,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що гідно записів трудової книжки позивачка з 01.01.2004 по 02.10.2016 року працювала в Ширяївській центральній районній лікарні на посаді медсестри інфекційного відділення. 07.02.2024 року Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про зарахування періоду роботи у подвійному розмірі. 21.02.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовило Позивачу у зарахуванні періоду роботи з 01.01.2004 по 02.10.2016 року в Ширяївській центральній районній лікарні на посаді медсестри інфекційного відділення до стажу роботи у подвійному розмірі. Позивач вважає відмову протиправною та за захистом своїх прав звернулась до суду.

Ухвалою суду від 19 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що до 01.01.2004 був чинним Закон № 1788-ХІІ. Таким чином, страховий стаж до 01.01.2004 обчислюється відповідно до Закону № 1788-ХІІ, після 01.01.2004 - відповідно до Закону № 1058-IV. Відповідно до ст. 60 Закону № 1788-ХІІ робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, закладах (відділеннях) з лікуванням осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі. В той же час, Закон № 1058-IV не містить аналогічних положень щодо обчислення страхового стажу в подвійному розмірі. Враховуючи те, що з 01.01.2004 набрав чинності Закон №1058-IV, яким не передбачаються пільги у вигляді зарахування стажу в подвійному розмірі для посад, на яких працював Позивач, з 01.01.2004 відсутні законні підстави для обчислення спірного стажу роботи Позивача у подвійному розмірі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки позивачка з 01.01.2004 по 02.10.2016 року працювала в Ширяївській центральній районній лікарні на посаді медсестри інфекційного відділення.

Позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 16.03.2004р.

Позивач звернулась до Головного управління із заявою в порядку Закону України „Про звернення громадян, в якій вона просила здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням при її обчисленні періодів роботи з 01.01.2004 по 02.10.2016 у подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (надалі по тексту Закон № 1788-ХІІ).

Розглянувши заяву та подані документи, Головним управлінням було надано лист-відповідь за вих. № 5862-4111/П-02/8-1500/24 від 21.02.2024, в якому зазначено, що для зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.2004 по 02.10.2016 на посаді медсестри інфекційного відділення Ширяївської центральної районної лікарні підстави відсутні, оскільки зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи після 01.01.2004 не передбачено ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі по тексту Закон № 1058-IV).

Вважаючи відмову протиправною позивач за захистом своїх прав звернулась до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

За приписами п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Таким законом до 31.12.2003 був Закон України "Про пенсійне забезпечення" (далі- Закон № 1788-ХІІ).

01.01.2004 набув чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(далі-Закон № 1058-IV).

Отже, оскільки і Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і Закон України Про пенсійне забезпечення регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні мають норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України Про пенсійне забезпечення підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням дії норм Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.24 Закону №1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Отже, відповідно до приписів законодавства, обчислення стажу при розрахунку розміру пенсії здійснюється наступним чином:

за період до 01.01.2004 - на підставі записів трудової книжки (ст. 56, 60, 62 Закону № 1788-ХІІ);

починаючи з 01.01.2004 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (ст. 24 Закону № 1058-IV ).

У межах спірних правовідносинах питання полягає у не зарахуванні відповідачем періодів трудової діяльності з 01.01.2004 по 02.10.2016 року відповідно до ст. 60 Закону № 1788-ХІІ.

Як вже встановив суд, позивач у період з 01.01.2004 по 02.10.2016 року працювала на посаді медсестри інфекційного відділення в Ширяївській центральній районній лікарні.

Отже, під час розгляду справи встановлено, що протягом спірного періоду позивач працювала у інфекційному закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 60 Закону № 1788-ХІІ робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

При цьому ст. 24 Закону № 1058-IV не скасовує положення ст.60 Закону № 1788-ХІІ та не зупиняє її дію.

Отже, під час розгляду справи встановлено і визнається відповідачем, що протягом спірного періоду позивач працювала у інфекційному закладі охорони здоров`я. За правилами ст.60 Закону № 1788-ХІІ та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Відповідачем не доведено зворотного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд встановив, що відповідачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно листом від 21.02.2024 №5862-4111/П-02/8-1500/24 відмовлено у зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.2004 по 02.10.2016 року в Ширяївській центральній районній лікарні на посаді медсестри інфекційного відділення, до стажу роботи у подвійному розмірі

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одночасно суд зазначає, що поновлення порушеного права позивача має відбутись шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.2004 по 02.10.2016 року в Ширяївській центральній районній лікарні на посаді медсестри інфекційного відділення, до стажу роботи у подвійному розмірі та перерахувати пенсію з 07.02.2024.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ч.1 та ч.3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 986,40 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 986,40 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 21.02.2024 №5862-4111/П-02/8-1500/24 щодо зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.2004 по 02.10.2016 року в Ширяївській центральній районній лікарні на посаді медсестри інфекційного відділення, до стажу роботи у подвійному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) періоду роботи з 01.01.2004 по 02.10.2016 року в Ширяївській центральній районній лікарні на посаді медсестри інфекційного відділення, до стажу роботи у подвійному розмірі та перерахувати пенсію з 07.02.2024.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко