Справа № 595/641/24
Суддя: Созанська Л. І.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/641/24
Провадження № 2-а/595/32/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Шпуняр О.В.,

представника позивача, адвоката Рекуша О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Рекуш О.Р., звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови поліцейського відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Бориса В.Б. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 576032 від 01 квітня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 квітня 2024 року відносно нього поліцейським відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Борисом В.Б. була прийнята постанова, згідно якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. Із зазначеною постановою ОСОБА_1 не згоден, вважає її незаконною, оскільки він 01 квітня 2024 року на автодорозі Возилів Бучач транспортним засобом не керував та відповідно не вчиняв адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, відтак стосовно нього поліцейським безпідставно винесена оскаржувана постанова. Обов`язок доказування правомірності рішення працівників поліції щодо винесення спірної постанови покладений саме на відповідача.

За вказаних обставин ОСОБА_1 просить суд визнати дії відповідача протиправними таскасувати постанову серії ББА № 576032, прийняту 01 квітня 2024 року поліцейським відділення поліції № 2 (м. Бучач) Борисом В.Б. про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 та ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою судді від 10 квітня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

17 квітня 2024 року судом зареєстровано відзив Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на позов,згідно якого просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність, мотивуючи тим, що оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи, вказуючи на те, що позивач 01 квітня 2024 року керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб, без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відсутній номерний знак т/з, чим порушив п.п. 2.1, 2.9 ПДР України. Поліцейським винесено постанову серії ББА № 576032 від 01 квітня 2024 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на позивача штраф в розмірі 3400 грн. Постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. До відзиву представником відповідача долучено оптичний носій з відеозаписами.

24 квітня 2024 року представником позивача, адвокатом Рекушем О.Р. до суду подано відповідь на відзив представника відповідача, у якій він зазначає, що доводи, викладені у відзиві, є необґрунтованими. Долучений представником відповідача до відзиву на адміністративний позов диск з відеофіксацією за 01 квітня 2024 року жодним чином не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відтак і порушення ним вимог Правил дорожнього руху та відповідно вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст.126 КУпАП. Оскільки відповідач не спростував належними та допустимими доказами наведені позивачем у адміністративному позові факти порушення вимог законодавства при винесенні оскаржуваної постанови, то наведені останнім доводи у відзиві підлягають відхиленню судом.

Представник позивача, адвокат Рекш О.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив слухати справу у його відсутності та просив відмовити у задоволенні позову через його безпідставність.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 576032 від 01 квітня 2024 року, прийнятої поліцейським СРПП відділення поліції № 2 (м. Бучач) Борисом В.Б., водій ОСОБА_1 01 квітня 2024 року о 00 год. 27 хв. на автодорозі Бучач Возилів керував мотоциклом не зареєстрованим, був відсутній поліс обов`язкового страхування та посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.1, 2.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

Постановою серії ББА № 576032 від 01 квітня 2024 року, винесеною поліцейським СРПП відділення поліції № 2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Борисом В.Б., на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

За відомостями постанови до неї додається відеофіксація.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п. п. 2.1 «а», «б» «ґ» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, № 1306, (далі ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Пунктом 2.9 «в» ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Диспозиція частини 6 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, крім іншого, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Диспозиція частини 1 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Диспозиція частини 2 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення статті 251 КУпАП закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На підтвердження вчинення інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень відповідачем надано суду відеозапис з місця вчинення правопорушення, де зафіксовано факт керування позивачем ОСОБА_1 транспортним засобом. В ході розмови з поліцейськими позивач визнав, що керував мотоциклом, позбавлений права керування транспортними засобами, та у нього відсутні документи на транспортний засіб.

Відтак, суд вважає, що заперечення позивача щодо безпідставності винесення постанови спростовуються вищевказаними доказами, та звернення його до суду пов`язане не із захистом порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є обранням останнім способу захисту на уникнення адміністративної відповідальності.

Отже, винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям інспектора патрульної поліції і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

Оскільки відповідачем належними, допустимими та достатніми доказами доведено правомірність оспорюваної постанови і це не було спростовано позивачем у встановлений процесуальним законом спосіб, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 7-11, 72-77, 242 - 246, 257, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001.

Суддя: Л. І. Созанська