Справа № 120/14656/23
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 квітня 2024 р. Справа № 120/14656/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Фермерського господарства "Фермерпродуктсервіс" про стягнення податкового боргу та зупинення видаткових операцій шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності

в с т а н о в и в :

21.09.2023 року Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулось в суд з адміністративним позовом до Фермерського господарства "Фермерпродуктсервіс" про стягнення податкового боргу та зупинення видаткових операцій шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що відповідач є платником податків і зборів та згідно картки особового рахунку платника податків за ним рахується податкова заборгованість в сумі 20721, 45 грн., яка в добровільному порядку не сплачена, у зв`язку із чим, звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 26.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20.10.2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що ним частково погашено податкову заборгованість, що підтверджується платіжною інструкцією №9 від 10.10.2023 року.

Крім цього вказав, що відповідно до статті 283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях платника податків.

Частиною 2 статті 283 КАС України передбачено, що така заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Оскільки, акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу складений 14.07.2023 року, податковий орган звернувся до суду поза межами строку, встановленого частиною 2 статті 283 КАС України.

З огляду на викладене, представник відповідача вважає, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

23.10.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначив, що вважає доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Крім цього вказав, що статтею 283 КАС України врегульовано особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів на підставі заяви щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків. В свою чергу, податковий орган, звертаючись до адміністративного суду, самостійно визначає порядок такого звернення: в загальному порядку або відповідно до статті 283 КАС України з метою термінового розгляду, про що обов`язково зазначається в позовній заяві (заяві).

Оскільки ГУ ДПС у Вінницькій області звернулося до суду із позовною заявою про зупинення видаткових операцій на рахунках шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності платника податку саме в загальному порядку, строк звернення необхідно обчислювати згідно статті 122 КАС України.

30.10.2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про залишення адміністративного позову без розгляду в частині позовних вимог. Обґрунтовуючи подану заяву вказав, що податкова заборгованість з податку на додану вартість відповідачем частково сплачено на суму 15728, 21 грн. Таким чином, у даній справі до стягнення підлягає сума - 4993, 24 грн.

Ухвалою суду від 06.11.2023 року задоволено клопотання представника Головного управління ДПС у Вінницькій області про залишення адміністративного позову без розгляду в частині позовних вимог, адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області до Фермерського господарства "Фермерпродуктсервіс" про стягнення податкового боргу та зупинення видаткових операцій шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності в частині позовних вимог залишено без розгляду.

Продовжено розгляд справи в межах позовних вимог про стягнення податкового боргу в сумі 4993, 24 грн. та зупинення видаткових операцій шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що Фермерське господарство "Фермерпродуктсервіс" являється платником податків і зборів та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області.

Згідно довідки про суму податкового боргу платника податків станом на 20.09.2023 року за відповідачем рахується заборгованість зі сплати штрафних санкцій з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 15728, 21 грн. та єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий рік дорівнює або перевищує 75% в сумі 4993, 24 грн.

Вказана заборгованість виникла в результаті несплати самостійно задекларованих та донарахованих сум грошового зобов`язання та підтверджується карткою особового рахунку, податковою декларацією платника єдиного податку четвертої групи від 08.12.2022 року та податковою вимогою №0-0232 від 04.04.2023 року.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято рішення №258/02-32-11-19 від 04.04.2023 року про опис майна Фермерського господарства "Фермерпродуктсервіс" у податкову заставу.

Вподальшому, позивачем надіслано повідомлення про виділення майна в податкову заставу №20241/6/02-32-13-11-19, у якому зобов`язав відповідача надати перелік ліквідного майна для забезпечення здійснення опису майна.

14.07.2023 року податковим керуючим Сагайдак О.О. складено акт №31 відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Вподальшому, ФГ "Фермерпродуктсервіс" здійснило часткове погашення податкового боргу на суму 15728, 21 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №9 від 10.10.2023 року.

Оскільки, заборгованість в сумі 4993, 24 грн. добровільно не сплачено, позивач звернувся з цим позовом до суду про стягнення податкового боргу та зупинення видаткових операцій шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності.

Визначаючись щодо наявності підстав для стягнення суми податкового боргу, суд виходить з наступного.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (далі - ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до п. п. 14.1.39 п. 14.1 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п. 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.1 ПК України, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Пункт 59.5 ст. 59 ПК України визначає, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається із матеріалів справи, станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується податкова заборгованість податкова заборгованість зі сплати штрафних санкцій з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий рік дорівнює або перевищує 75% в сумі 4993, 24 грн.

На виконання вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України, позивачем з метою погашення податкового боргу на податкову адресу відповідача, направлено податкову вимогу №0-0232 від 04.04.2023 року.

При цьому, станом на день розгляду справи, суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку вказаної суми заборгованості. Крім цього, інформація щодо оскарження вимоги в адміністративному та (або) у судовому порядку у суду відсутня.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган вправі звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.3. статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням того, що на день розгляду справи податковий борг, який підтверджується матеріалами справи відповідач не сплатив, суд дійшов висновку про наявність у податкового органу права на стягнення податкового боргу за цим адміністративним позовом, з рахунків у банках, що обслуговують відповідача, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку вимогам податкового органу в частині зупинення видаткових операцій шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган вправі звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (п. 88.1 статті 88 ПК України).

Пунктом 89.1 статті 89 ПК України визначено, що право податкової застави виникає:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, з дня виникнення податкового боргу;

- у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (п. 89.2 статті 89 ПК України).

Пунктом 89.3 статті 89 ПК України передбачено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

При цьому, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу (п. 89.4 статті 89 ПК України).

Водночас, контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом (пп. 20.1.32 п. 20.1 статті 20 ПК України).

Системний аналіз наведених положень свідчить про те, що у разі недопуску контролюючого органу до опису майна у податку заставу останній наділений правом звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності, заборони відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Судом встановлено, що на виконання вимог статті 89 ПК України Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято рішення №258/02-32-11-19 від 04.04.2023 року про опис майна Фермерського господарства "Фермерпродуктсервіс" у податкову заставу.

Вподальшому, на виконання повноважень статті 20 ПК України, позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення №20241/6/02-32-13-11-19 від 12.06.2023 року щодо надання необхідних документів (баланс, перелік основних засобів та перелік ліквідного майна) для складання акту опису майна в податкову заставу на суму податкового боргу, вимога якого відповідачем не виконана.

У зв`язку з ненаданням платником податків витребуваних документів, 14.07.2023 року податковим керуючим Сагайдак О.О. складено акт №31 відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Таким чином, позивач належними і допустимими доказами підтвердив факт не подання платником податків документів, необхідних для опису майна в податкову заставу, що є перешкодою у виконанні податковим керуючим повноважень, визначених Податковим кодексом.

Враховуючи, що відповідач не надав податковому керуючому необхідних документів, контролюючий орган правомірно звернувся до суду з цим позовом про зупинення видаткових операцій на рахунках позивача шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності.

Щодо тверджень представника відповідача у відзиві на позовну заяву про пропуск строку звернення податкового органу до суду, суд зазначає наступне.

Статтею 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

В свою чергу, cтаттею 283 КАС України встановлено особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів, у тому числі щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях платника податків.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів у складі Верховного Суду у постанові від 26.06.2020 року у справі №280/2993/19 зазначила, що податковий орган, звертаючись до адміністративного суду, самостійно визначає порядок такого звернення: в загальному порядку або відповідно до статті 283 КАС України з метою термінового розгляду, про що обов`язково зазначається в позовній заяві (заяві).

В даному випадку, Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулось в суд з позовною заявою в загальному порядку та в межах строку, встановленого статтею 122 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані відповідачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Фермерське господарство "Фермерпродуктсервіс" (вул. Жовтнева, 124, с. Михайлівка, Гайсинський район, Вінницька область, ), кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 4993, 24 грн. (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто три гривні двадцять чотири копійки).

Зупинити видаткові операції на рахунках Фермерського господарства "Фермерпродуктсервіс" шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності Фермерського господарства "Фермерпродуктсервіс" (вул. Жовтнева, 124, с. Михайлівка, Гайсинський район, Вінницька область, ), що знаходиться в банківських установах на суму 4993, 24 грн. (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто три гривні двадцять чотири копійки).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150);

Відповідач: Фермерське господарство "Фермерпродуктсервіс" (вул. Жовтнева, 124, с. Михайлівка, Гайсинський район, Вінницька область, ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович