Справа № 127/11405/24
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2024-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/78/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2024 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Решкатюк Л.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Липовської Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції НПУ, інспектора УПП у Вінницькій області Теслі М.В. про скасування постанови серії БАД № 492340 від 26.03.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції НПУ, інспектора УПП у Вінницькій області Теслі М.В. про скасування постанови серії БАД № 492340 від 26.03.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позов мотивовано тим, що 26.03.2024 інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Теслею М.В. було складено постанову серії БАД № 492340, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки було порушено порядок розгляду справи, крім того, поліцейський при проведенні фіксації швидкості руху використовував ручне розміщення засобів автоматичної фото- та відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості. Враховуючи зазначене, позивач просив позов задовольнити та скасувати вищевказану постанову.

Ухвалою суду від 05.04.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

12.04.2024 до суду надійшов відзив представника УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції з додатками та диском.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Липовська Н.Ю. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи та відзиву, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту постанови серії БАД № 492340 встановлено, що 26.03.2024 року о 16 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в населеному пункті, позначеним дорожнім знаком 5.49 в м. Вінниця, вул. Гніванське шосе, 2 та рухався зі швидкістю 84 км/год, при дозволеній швидкості руху 50 км/год., чим перевищив допустиму швидкість на 34 км/год., тобто порушив п. 12.4 ПДР.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Так, відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Згідно п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Таким чином, порушення вимог п. 12.4 ПДР тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Дослідивши відзив, диск, наданий представником відповідача, та долучені до нього відомості судом було встановлено, що факт вчинення адміністративного правопорушення було зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості ТruСam LTI 20/20 (серійний номер ТС001146). На записах приладу чітко зафіксовано автомобіль позивача, його розташування відносно дорожньої розмітки та його швидкість. Прилад, яким здійснювалось фіксування правопорушення є сертифікованим, що підтверджується відповідними документами долученими до відзиву.

Представник відповідача обґрунтовуючи заперечення також долучив до відзиву відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції.

Оглянувши вказані відеозаписи судом було встановлено, що відповідачем роз`яснено водію його права, як особи яка притягується до адміністративної відповідальності та при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності було дотримано процесуального порядку, встановленого ст.ст. 278, 279 КУпАП. Крім того, на записі позивач не заперечував щодо перевищення швидкості та фактично визнав вчинення правопорушення та просив обмежитись попередженням.

Посилання позивача, щодо неналежного використання працівниками патрульної поліції лазерного вимірювача TruCam LTІ 20/20 № ТС001146, судом до уваги не приймаються, враховуючи наступне.

Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 вказаного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Статтями 283 і 284 КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як постанови про накладення адміністративного стягнення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі.

За правилами визначеними статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд звертає увагу на те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У 3197-12.

При цьому, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено 1 рік.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29415, виданого ДП «Укрметртестстандарт», від 13.11.2023 року та чинного до 13.11.2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС001146, є придатним до застосування. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: + 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; + 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc, також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку.

Суд зауважує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Разом з тим, для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Між тим, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Крім того, слід вказати, що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 зазначений пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру, заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України. Таким чином, оскільки прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатація не обмежена нормами чинного законодавства.

Посилання позивача на те, що дії поліцейських були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації TruCam, який знаходився в руках працівника поліції, а не був встановлений стаціонарно, що суперечить статті 19 Конституції України та ч. 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", спростовуються інформацією ДП «Укрметртестстандарт», відповідно до якої лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Посилання позивача з приводу того, що інспектором поліції відмовлено у клопотанні щодо права скористатись правовою допомогою спростовуються відео з нагрудної камери поліцейського. Оскільки, як слідує з оглянутого відеозапису інспекторів поліції, позивачу в повній мірі роз`яснено його права та будь-яких перешкод з приводу можливості скористатись правовою допомогою, шляхом телефонного дзвінка адвокату, тощо, інспекторами поліції не вчинено. Чинними положеннями КУпАП не встановлено обов`язку працівникам поліції забезпечувати особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника. Позивач за час спілкування з представниками поліції не був позбавлений можливості користуватись правовою допомогою. З вказаного відеозапису встановлено, що позивач просив не розглядати справу на місці, а перенести розгляд справи.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 4,5 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про адміністративні правопорушення, передбачені ст.. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, в даному випадку, працівники поліції мали законне право виносити постанову та розглядати справу у спрощеному порядку на місці вчинення правопорушення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП (Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015).

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин законодавством було передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП у Вінницькій області справи про адміністративне правопорушення, що виключає можливість перенесення розгляду справи, передбаченого для порядку загального розгляду справи. Вказане твердження викладено Верховним судом в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 07.11.2019 (справа №487/2179/17).

Таким чином, судом встановлено, що постанова серія БАД № 492340 від 26.03.2024 ґрунтується на достовірних доказах та підтверджує вчинення адміністративного правопорушення, тобто відповідачем було доведено правомірність оскаржуваного рішення.

Отже, вищевказаним доказом (відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції та відеозаписом моменту вчинення правопорушення) спростовуються обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, щодо порушення процесуального порядку та його прав при винесенні постанови.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищенаведене, в судовому засіданні було встановлено, що дії відповідача, під час винесення постанови серія БАД № 492340 від 26.03.2024 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП, були обґрунтованими, законними та правомірними.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що обставини викладені в позовній заяві є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції НПУ, інспектора УПП у Вінницькій області Теслі М.В. про скасування постанови серії БАД № 492340 від 26.03.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя