Справа № 480/11025/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, і просить суд:
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового стажу за списком №1 періоди роботи: з 13.03.2001 по 09.10.2002, з 10.10.2002 по 30.06.2007, з 01.07.2007 по 23.09.2008;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Сумській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з 16.08.2023, з зарахуванням до пільгового стажу за списком № 1 періодів роботи: з 13.03.2001 по 09.10.2002, з 10.10.2002 по 30.06.2007, з 01.07.2007 по 23.09.2008.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у віці 47 років 09 місяців і 20 днів звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу та заявниця не досягла пенсійного віку - 50 років. Визначено, що страховий стаж позивача становить 30 років 04 місяці 11 днів, пільговий стаж відсутній.
У подальшому позивач повторно звернулась до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, до якої додані додаткові документи, однак рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області повторно відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням пенсійного віку - 50 років, при цьому відповідачем було зазначено, що страховий стаж позивача становить 30 років 04 місяці 13 днів, пільговий стаж становить 07 років 10 місяців.
Позивач вважає рішення ГУ ПФУ в Харківській області ГУ ПФУ в Донецькій області протиправними, оскільки її пільговий стаж підтверджується записами у трудовій книжці та відповідними довідками. Позивач зазначає, що помилки під час здійснення роботодавцем атестації робочого місця не повинні впливати на право позивача щодо отримання пенсійних виплат, оскільки позивач не несе відповідальність за правильність проведення атестації її робочого місця. Крім того позивач не погоджується із тим, що не досягла пенсійного віку, оскільки відповідачами не враховується рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020по справі 1-5/2018 (746/15) та п. «а» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».
ГУ ПФУ в Сумській області повідомлялось про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав. На виконання вимог ухвали суду від 12.10.2023 представником відповідача надано лише документи, які були витребувані судом.
Представник ГУ ПФУ в Харківській області подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що у даному випадку, станом на дату звернення позивача ОСОБА_1 досягла 47 років, що є не достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Зазначає, що після 21.08.1992 до пільгового стажу зараховуються періоди роботи на посадах, віднесених до Списків №1, лише за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці. За результатами розгляду документів наданих позивачем, до пільгового стажу не зараховано період роботи за Списком №1 згідно довідки від 20.07.2023 №653, оскільки у вступній частині довідки є некоректне перетинання періодів з 10.10.2002 по 30.06.2007, з 01.01.2007 по 02.08.2016 та у зазначеному періоді з 13.03.2001 по 09.10.2002 взагалі не визначено назва відділення. Крім того, до наказу про атестацію робочих місць від 24.10.1992 №112 надано перелік, затверджений від 21.10.1998, у якому невизначено відділення та номера робочих місць, наявні розбіжності між датою наказу та переліком, тому відповідачем неможливо встановити, що наданий перелік відповідає зазначеному наказу. До наказу про результати атестації робочих місць від 17.10.2003 №320 надано перелік від 17.10.2003 №1, в якому не визначено відділення та номер робочого місця та надано додаток №1 до акту від 16.01.2003 №1 наказу від 17.10.2003 №320 в якому відсутня атестація ренгенолаборанта з флюорографії. Враховуючи вищевикладене, загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 30 років 04 місяці 11 днів, з яких пільговий стаж відсутній, у зв`язку із чим відмовлено у призначенні пенсії.
Представник ГУ ПФУ в Донецькій області подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що за наслідком розгляду наявних матеріалів справи та індивідуальних відомостей застрахованої особи позивачки було встановлено, що страховий стаж на дату звернення становить 30 років 04 місяці 13 днів, пільговий стаж особи за Списком №1 становить 7 років 10 місяців 00 днів. Разом із тим, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ГУ від 09.07.2003 позивач не досягла пенсійного віку - 50 років, зв`язку із чим було відмовлено у призначенні пенсії.
Також за наслідком розгляду наданого пакету документів, до пільгового стажу за Списком №1 ГУ ПФУ в Донецькій області не зараховано періоди роботи за Списком № 1 згідно уточнюючої довідки №658 від 04.09.2023 з 13.03.2001 по 09.10.2002, з 10.10.2002 по 30.06.2007, з 01.07.2007 по 23.09.2008, оскільки в переліках до наказів про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці №112 від 24.10.1998 та № 320 від 17.10.2003 не зазначені структурні підрозділи: рентгенологічне відділення, відділ променевої діагностики. Відсутні пояснення медичного закладу щодо порядку проведення атестації у 1998, 2003 роках стосовно наявних структурних підрозділів КУ Сумська міська клінічна лікарня № 5. Довідка містить неповну підставу видачі, а саме: не зазначені документи щодо нарахування заробітної плати, особові рахунки по заробітній платі тощо.
Таким чином представник ГУ ПФУ в Донецькій області зазначає, що правомірно було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відмовлено у клопотанні ГУ ПФУ в Донецькій області про розгляд справи в режимі відеоконференції.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 звернулась до органу пенсійного фонду із заявою від 16.08.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 (а.с. 47 зворот. стор. - 48).
Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 24.08.2023 №ПС 15 (а.с. 18) відмовлено позивачу у призначені пенсії на пільгових умовах. Зазначено, що вік заявника становить 47 років 09 місяців 20 днів, необхідний страховий стаж не менше 20 років, необхідний пільговий стаж становить 07 років 06 місяців, страховий стаж особи становить 30 років 04 місяці 11 днів, пільговий стаж за списком № 1 - відсутній.

ГУ ПФУ в Харківській області за результатами розгляду документів наданих позивачем до заяви до загального страхового стажу зараховано усі періоди. До пільгового стажу не зараховано період роботи за Списком №1, згідно довідки від 20.07.2023 №653, оскільки в вступній частині довідки є некоректне перетинання періодів з 10.10.2002 по 30.06.2007, з 01.01.2007 по 02.08.2016 та в зазначеному періоді з 13.03.2001 по 09.10.2002 - не визначено назва відділення. До наказу про атестацію робочих місць від 24.10.1992 №112 надано перелік затверджений від 21.10.1998, в якому невизначено відділення та номера робочих місць, оскільки розбіжності між датою наказу та переліком, тому невідомо, що наданий перелік відповідає зазначеному наказу. До наказу про результати атестації робочих місць від 17.10.2003 №320 надано перелік від 17.10.2003 №1, в якому не визначено відділення та номер робочого місця та надано додаток №1 до акту від 16.01.2003 №1 наказу від 17.10.2003 №320 в якому відсутня атестація ренгенолаборанта з флюорографії.

Враховуючи зазначене ГУ ПФУ в Харківській області відмовлено було рішенням від 24.08.2023 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 , відповідно до статті 114 Закону України, "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю пільгового стажу та у зв`язку із тим, що позивач не досягла віку 50 років передбачених законодавством.

У подальшому, позивач повторно звернулась 05.09.2023 до територіального органу пенсійного фонду із новою заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до якої додано нову довідку про підтвердження періоду роботи на посаді (а.с. 76 зворот. стор. - 77).

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.09.2023 №15 (а.с. 19) відмовлено позивачу у призначені пенсії на пільгових умовах згідно поданої заяви від 05.09.2023. До страхового стажу зараховано всі періоди згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу. Зазначено, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж на дату звернення становить 30 років 04 місяці 13 днів, пільговий стаж особи за Списком №1 становить 7 років 10 місяців 00 днів.

Разом із тим, ГУ ПФУ в Донецькій області не зараховано періоди роботи позивача за Списком № 1 згідно уточнюючої довідки № 658 від 04.09.2023 з 13.03.2001 по 09.10.2002, з 10.10.2002 по 30.06.2007, з 01.07.2007 по 23.09.2008, оскільки в переліках до наказів про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці №112 від 24.10.1998 та № 320 від 17.10.2003 не зазначені структурні підрозділи: рентгенологічне відділення, відділ променевої діагностики. Відсутні пояснення медичного закладу щодо порядку проведення атестації у 1998, 2003 роках стосовно наявних структурних підрозділів КУ Сумська міська клінічна лікарня № 5. Довідка містить неповну підставу видачі, а саме: не зазначені документи щодо нарахування заробітної плати, особові рахунки по заробітній платі тощо.

Враховуючи зазначене, ГУ ПФУ в Донецькій області прийнято рішення від 13.09.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком з тих підстав, що ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування недосягла пенсійного віку 50 років.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями ГУ ПФУ в Харківській області та ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 01.01.2004.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Також, ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: до 01.01.2004, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.2004.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 (далі - Інструкція № 58), заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Матеріалами справи, зокрема трудовою книжкою ОСОБА_1 підтверджується, що позивач з 13.03.2001 була прийнята на посаду рентгенлаборанта по ангеографії рентгенологічного відділення Сумської міської клінічної лікарні № 5, з 10.10.2002 переведена до відділу променевої діагностики на посаду рентгенлаборанта з флюрографії (з 01.01.2007 відділ променевої діагностики перейменовано у відділення променевої діагностики), а з 30.04.2018 позивач звільнена з посади за власним бажанням (а.с. 11-13).

Стосовно правомірності прийнятого рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 24.08.2023 №ПС 15 (а.с. 18), суд зазначає, що підставою для не зарахування позивачу до пільгового стажу за Списком №1 зазначено наявність зауважень щодо оформленої КНП Клінічна лікарня №5" Сумської міської ради довідки №653 від 20.07.2022, а саме не зазначення назви відділення, в якому позивач працювала. Разом із тим, такі дані містяться в трудовій книжці позивача, в якому відображено назви посади та відділень, в яких працювала позивач. Зауважень щодо оформлення трудової книжки у позивача відсутні. Крім того, всі періоди роботи зараховані до страхового стажу позивача.

Крім того, судом визнається необґрунтованим посилання ГУ ПФУ в Харківській області щодо неврахування до пільгового стажу періодів роботи позивача за Списком №1, відсутність належних документів щодо проведення атестації робочих місць .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19) зазначила, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Таким чином посилання ГУ ПФУ в Харківській області на те, що за відсутності документів про атестацію робочих місць, позивачу взагалі не підлягає зарахуванню періоди роботи до пільгового стажу за Списком №1, судом визнається необґрунтованим.

Стосовно прийнятого рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.09.2023 №15 (а.с. 19), суд зазначає наступне.

Позивачем додатково до заяви від 05.09.2023 надано нову довідку КНП Клінічна лікарня №5" Сумської міської ради, і вже під час повторного розгляду заяви позивача ГУ ПФУ в Донецькій області підраховано та зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 30 р. 04 міс. 13 днів, пільговий за Списком №1 7 років 10 міс. 00 днів.

Разом із тим, ГУ ПФУ в Донецькій області згідно уточнюючої довідки № 658 від 04.09.2023 неврахувало до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 13.03.2001 по 09.10.2002, з 10.10.2002 по 30.06.2007, з 01.07.2007 по 23.09.2008, також з тих підстав, що у ГУ ПФУ в Донецькій області також були зауваження до документів, які стосувалися проведення атестації робочих місць, а також зазначено, що у довідці містилася неповна підставу її видачі, а саме: не зазначені документи щодо нарахування заробітної плати, особові рахунки по заробітній платі тощо.

Як зазначено судом вище, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Таким чином посилання ГУ ПФУ в Донецькій області на неврахування спірного періоду роботи позивача до пільгового Стажу №1 за відсутності документів про атестацію робочих місць, судом також визнається необґрунтованим та безпідставним.

Суд зазначає, що право працівників закладів охорони здоров`я на пенсію за віком на пільгових умовах визначають за чинними Списками № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, Постановою КМУ від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36, від 24 червня 2016 р. № 461.

У спірний період з 13.03.2001 до 09.10.2002 (включно), з 10.10.2002 до 30.06.2007 (включно), з 01.07.2007 до 23.09.2008 (включно) право позивача на зарахування до пільгового стажу роботу рентгенлаборанта був передбачений Списком №1 розділу XIX Установи охорони здоров`я, затв. постановою КМУ від 11.03.1994 №162. Так, п. 577 передбачено посада рентгенолаборанта, у тому числі у рентгеноопераційних, ангіографічних і флюорографічних кабінетах, а також середній медичний персонал рентгенівських відділень (кабінетів), а також п.713 середній медичний персонал, постійно зайнятий у ентгеноопераційних, ангіографічних кабінетах.

Суд зазначає, що періоди роботи позивача відображені у трудовій книжці позивача, зауваження щодо роботи позивача на зазначених посадах відсутні. У трудовій книжці відображено (запис №10), що відповідно до наказу від 24.09.2008 №242 підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Судом також враховується, що матеріалами пенсійної справи позивача підтверджується, що ГУ ПФУ в Сумській області проводило перевірку достовірності та обґрунтованості відомостей, поданих для призначення позивачу пенсії, складено відповідні акти.

Також у новій оновлені довідці КНП Клінічна лікарня №5" Сумської міської ради №658 від 04.09.2023 (а.с. 20-21), зазначено, що у період роботи позивач з 13.03.2001 до 09.10.2002 (включно), з 10.10.2002 до 30.06.2007 (включно), з 01.07.2007 до 02.08.2016 (включно) працювала на посадах, які надають право на отримання пенсії на пільгових умовах, виконувала роботу за професією, посадою рентгенолаборанта по ангеографії рентгенологічного відділення, рентгенолаборанта з флюрографії відділу променевої діагностики, що передбачено Списком №1 розділу ХІХ КП 3229.

Відповідно до наказів КНП Клінічна лікарня №5" Сумської міської ради від 24.10.1996 №112 (а.с. 22-24), №320 від 17.10.2003 (а.с. 25-29), від 24.09.2008 №242 (а.с. 30-32) проводилася атестація робочих місць.

Посади позивача, а саме рентгенолаборанта по ангеографії рентгенологічного відділення, рентгенолаборанта з флюрографії відділу променевої діагностики підлягають зарахуванню до пільгового стажу, враховуючи те, що такі посади передбачені п. 577 розділу XIX Установи охорони здоров`я Списку №1, затв. постановою КМУ від 11.03.1994 №162.

У даному випадку, відповідачі не спростовують право позивача на зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 період роботи на посадах, які позивач займала у спірний період. Спірним є не зарахування у зв`язку із відсутністю проведеної атестації робочого місця.

Крім того, відповідачами не надано доказів того, що роботодавцем була проведена атестація робочого місця та за результатом атестації атестаційною комісією не підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах у зв`язку із недостатністю шкідливих факторів на посаді рентгенолаборанта по ангеографії рентгенологічного відділення, рентгенолаборанта з флюрографії відділу променевої діагностики. Такі докази відсутні, відповідачем не надано.

Стосовно відсутності даних щодо документів про нарахування заробітної плати, особових рахунків по заробітній платі тощо, що не можуть бути підставою для неврахування періоду роботи на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що період роботи з 13.03.2001 до 09.10.2002 (включно), з 10.10.2002 до 30.06.2007 (включно), з 01.07.2007 до 23.09.2008 (включно) на посаді рентгенолаборанта по ангеографії рентгенологічного відділення, рентгенолаборанта з флюрографії відділу променевої діагностики, підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Крім того, стосовно підстав для відмови у призначенні пенсії, а саме недосягнення ОСОБА_1 відповідного пенсійного віку, про що зазначено у спірному рішенні, як ГУ ПФУ в Харківській області, так і ГУ ПФУ в Донецькій області , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відмова у призначенні пенсії була обґрунтована ГУ ПФУ в Донецькій області виключно недосягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсійного віку, а саме 50 років згідно п. п.1 ч. 2 с. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, про що зазначено у спірному рішенні.

Як зазначено вище, під час прийняття спірного рішення ГУ ПФУ в Донецькій області встановлено та відображено у рішенні від 13.09.2023 №115, що пільговий стаж роботи позивач за Списком №1 становить 07 років 10 міс. 00 днів, загальний страховий стаж складає 30 років 04 міс. 13 днів. Зазначені обставини свідчать про те, що у ОСОБА_1 наявний як загальний страховий, так і пільговий стаж по Списку №1, що надає право позивачу на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Таким чином навіть при неврахуванні ГУ ПФУ в Донецькій області спірного періоду роботи до пільгового стажу за Списком №1 (період роботи з 13.03.2001 до 09.10.2002 (включно), з 10.10.2002 до 30.06.2007 (включно), з 01.07.2007 до 23.09.2008 (включно)), у позивача на час прийняття рішення 13.09.2023 було підтверджено наявність мінімального розміру стажу позивача(загальний страховий не менше 20 років, пільговий стаж не менше 7 років 06 міс.), який надає право призначити позивачу пенсію за Списком №1.

Стосовно недосягнення ОСОБА_1 пенсійного віку в 50 років, суд такі твердження визнає необґрунтованим та безпідставним, з огляду на наступне.

Так, на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах чинними є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і Закон України "Про пенсійне забезпечення", які регулюють одні і ті ж правовідносини.

Згідно з пункту "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції до прийняття Закону від 02.03.2015 р. № 213-VIII) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

Згідно з пункту "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції Закону від 02.03.2015 р. № 213-VIII) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Таким чином Законом України від 02.03.2015 №213-VIII раніше передбачений п. а ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" віковий ценз для жінок у 45 років було збільшено до 50 років. Закон України від 02.03.2015 №213-VIII набув чинності з 01.04.2015.

Згідно п.2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Після набуття чинності нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" правила призначення пенсій за Списком №1 регламентувались п. а ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Такий стан правового регулювання існував до календарної дати набрання чинності нормами Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII (11.10.2017), яким текст Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" був доповнений, зокрема, ст.114, згідно з ч.1 якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Між тим, Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII у новій редакції був викладений п. 2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де зазначалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017р. №2148-VIII на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

У силу спеціальної вказівки у Законі України від 03.10.2017 №2148-VIII, наведені вище норми закону почали застосовуватись з 01.10.2017. Отже, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком №1 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: п. а ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції Закону України від 02.03.2015 №213-VIIІ та п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII. Правила вказаних законів були повністю уніфікованими (ідентичними).

Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 "У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII".

Пунктом 1 резолютивної частини названого судового акту визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII.

Відповідно до п.2 резолютивної частини названого судового акту стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно п.3 резолютивної частини названого судового акту застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: „На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Отже, з 23.01.2020 в Україні існують два Закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №1, а саме: п. а ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VIII та п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

Відносно позивача правила зазначених вище Законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає 45 років за ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII та 50 років за п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

Враховуючи ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 по справі Щокін проти України (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011 по справі Серков проти України (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), суд вважає, що найбільш сприятливим для позивача є підхід, коли віковий ценз має бути встановлений на рівні найменшої величини, тобто 45 років.

Вивчивши матеріали справи, суд зазначає, що обрані відповідачами у даному конкретному випадку мотиви вчинення владного управлінського волевиявлення не враховують правила розв`язання колізій між діючими актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписів ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на користь, у даному випадку, позивача.

У даному випадку є чинними одночасно два закони, які відносно позивача містять різні правила призначення пенсії за Списком №1 стосовно параметру вікового цензу. Відповідачем взагалі не досліджувалося право на призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення із врахуванням прийнятого Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 "У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20, зазначила наступне:

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом б статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням №1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII. Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. .

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Суд не знаходить підстав для відступу від вищезазначених правових висновків у справі, що розглядається.

При розгляді даної справи, застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV, про що також зазначено вище.

Таким чином, ГУ ПФУ в Донецькій області при розгляді заяви позивача від 05.09.2023 зобов`язане було станом на час прийняття спірного рішення враховувати норми Закону № 1788-ХІІ, а також враховувати Рішення КСУ № 1-р/2020.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи: з 13.03.2001 по 09.10.2002, з 10.10.2002 по 30.06.2007, з 01.07.2007 по 23.09.2008 та зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з 16.08.2023, з зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи: з 13.03.2001 по 09.10.2002, з 10.10.2002 по 30.06.2007, з 01.07.2007 по 23.09.2008, суд відмовляє в їх задоволенні, враховуючи наступне.

У даному випадку, всі заяви позивача були розглянуті не ГУ ПФУ в Сумській області, а іншими територіальними органами пенсійного фонду, дані обставини не є спірними, сторонами не заперечуються, підтверджуються матеріалами справи. ГУ ПФУ в Сумській області взагалі не порушувало права позивача, а також не підраховувало та відмовляло у зарахуванні відповідного стажу позивача. У даному випадку, ГУ ПФУ в Харківській області прийнято рішення від 24.08.2023 №/ПС15, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю пільгового стажу та недосягненням пенсійного віку. У подальшому ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.09.2023 №115 у зв`язку із недосягненням пенсійного віку також відмовлено позивачу у призначенні пенсії. Зазначені рішення і є предметом розгляду даної справи.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача на призначення пенсії, суд вважає за необхідне врахувати наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій №22-1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам. Рішення про призначення пенсії приймається органом Пенсійного фонду і право на призначення пенсії є його виключними повноваженнями, втручання у яке не відповідатиме завданням адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Так, відповідно до ст. 83 Закону України Про пенсійне забезпечення пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Відповідно до п. 1.8 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія).

Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після прийняття спірного рішення ГУ ПФУ в Харківській області позивачем була подана нова заява, а також додаткові документи. Остаточне рішення, яким відмовлено у призначенні пенсії позивачу, а також орган який не визнав спірний пільговий стаж, який позивачем заявлено у позовних вимогах, є територіальний орган - ГУ ПФУ в Донецькій області, суд вважає за необхідне саме ГУ ПФУ в Донецькій області зобов`язати зарахувати до пільгового стажу позивача спірний період роботи.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач достягла віку 45 років, страховий стаж позивача ГУ ПФУ в Донецькій області підрахований та визначений 30 років 04 міс. 13 днів, пільговий стаж за Списком №1 7 років 10 міс. 0 днів, а тому відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області під час розгляду заяви від 05.09.2023 зобов`язаний був призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Щодо дати призначення пенсії, суд зазначає, що із врахуванням п. 1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV, ст. 83 Закону України Про пенсійне забезпечення позивачу під час прийняття рішення щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ГУ ПФУ в Донецькій області має бути врахована дата первинного звернення до територіального органу із заявою про призначення пенсії, а саме 16.08.2023.

Так, в даному випадку, судом враховується, що позивач звернулася до територіального органу ПФУ із заявою вперше 16.08.2023, але враховуючи наявність зауважень до довідки КНП Клінічна лікарня №5" Сумської міської ради, позивачем було подано нову оновлену довідку КНП Клінічна лікарня №5" Сумської міської ради.

Таким чином позивач не пізніше 3х місяців з дня первинного звернення із заявою про призначення пенсії подала додаткові документи, і позивачу визначено ГУ ПФУ в Донецькій області пільговий стаж за Списком №1, розрахунок якого надавав право позивачу призначити пенсію на пільгових умовах за Списком №1, про що зазначено вище. Всі документи, які стосуються пенсійного забезпечення позивача, містяться в електронній пенсійній справі позивача. Розгляд різними територіальними органами ПФУ за принципом екстериторіальності заяв позивача не можуть позбавляти права особи на належне пенсійне забезпечення.

Враховуючи вищезазначене, для повного захисту порушеного права позивача, суд у відповідності до ст. 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зазначає, що належним способом захисту порушених прав є скасування рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 24.08.2023 №/ПС15 та скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.09.2023 №115, якими відмовлено позивачу призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Також суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи позивача з 13.03.2001 до 09.10.2002 (включно), з 10.10.2002 до 30.06.2007 (включно), з 01.07.2007 до 23.09.2008 (включно), а також зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 05.09.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 13.03.2001 до 09.10.2002 (включно), з 10.10.2002 до 30.06.2007 (включно), з 01.07.2007 до 23.09.2008 (включно), з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020по справі 1-5/2018 (746/15) та п. «а» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та прийняти рішення по суті заяви від 05.09.2023 про призначення з 16.08.2023 пенсії за віком на пільгових умовах, урахуванням правової оцінки, наданої судом по даній справі.

Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів в солідарному порядку, якими прийнято спірні рішення та відмовлено у призначенні пенсії, суму судового збору, сплачену при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 24.08.2023 №/ПС15 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №1.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.09.2023 №115 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (Донецька область, м.Слов`янськ, пл..Соборна,3,і.к. 13486010) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 13.03.2001 до 09.10.2002 (включно), з 10.10.2002 до 30.06.2007 (включно), з 01.07.2007 до 23.09.2008 (включно).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (Донецька область, м.Слов`янськ, пл..Соборна,3,і.к. 13486010) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) від 05.09.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 13.03.2001 до 09.10.2002 (включно), з 10.10.2002 до 30.06.2007 (включно), з 01.07.2007 до 23.09.2008 (включно), з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020по справі 1-5/2018 (746/15) та п. «а» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та прийняти рішення по суті заяви від 05.09.2023 про призначення з 16.08.2023 пенсії за віком на пільгових умовах, урахуванням правової оцінки, наданої судом по даній справі.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (площа Свободи 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, ) суму судового збору в розмірі 536,50 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (Донецька область, м.Слов`янськ, пл..Соборна,3,і.к. 13486010) суму судового збору в розмірі 536,50 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета