Справа № 520/10264/24
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

з питання визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду

22 квітня 2024 р. справа № 520/10264/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Старосєльцева О.В., розглянувши заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про: 1) визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , грошового забезпечення військовослужбовця за період з 25.02.2022 року по 31.03.2024 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році; 2) зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , грошове забезпечення військовослужбовця за період з 25.02.2022 року по 31.12.2022 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів; 3) зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів; 4) зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2024 року по 31.03.2024 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів; 5) визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , індексації грошового забезпечення за період з 25.02.2022 року по 31.12.2022 року; 6) зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , індексацію грошового забезпечення за період з 25.02.2022 року по 31.12.2022 року; 7) визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , додаткової винагороди в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року за період перебування на стаціонарному лікуванні з 21.05.2023 року по 01.06.2023 року; 8) зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , додаткову винагороду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року за період перебування на стаціонарному лікуванні з 21.05.2023 року по 01.06.2023 року,-

встановив:

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої позивач зазначив, що проходить військову службу під час дії воєнного стану, посилався на безперервне перебування в районі ведення бойових дій, виконання бойових (спеціальних) завдань, здійснення заходів з забезпечення національної безпеки та оборони на території України та на особливості покладених на нього обов`язків військової служби, а також зазначив, що лише 23.03.2024 року отримав відповідь військової частини про відмову у проведенні спірних виплат.

Вирішуючи подану заяву про поновлення строків звернення до суду, суд зазначає наступне.

За змістом ч.1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

Водночас, згідно з ст.233 Кодексу законів про працю України у редакції до внесення змін Законом України від 01.07.2022р. №2352-ІХ відносно вимог найманого працівника про стягнення коштів в оплату праці (як у формі заробітної плати, так і у формі грошового забезпечення) взагалі не застосовувався будь-який строк давності.

Згідно з ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України у редакції Закону України від 01.07.2022р. №2352-ІХ працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Колегія суддів Верховного Суду в ухвалі від 29.11.2023 р. по справі 990/233/23 виклала наступний правовий висновок:" З набранням чинності Закону № 2352-ІХ, частини перша і друга статті 233 КЗпП України діють в новій редакції. Аналізуючи положення цієї статті у часових межах існування її юридичних норм (тобто як у її редакції, чинній до 19 липня 2022 року, так і в чинній її редакції) у зіставленні з положеннями пункту 1 глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України колегія суддів у вимірі обставин цієї справи дійшла таких висновків: - норми частини п`ятої статті 122 КАС України є загальними нормами для правовідносин з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, відносно норм іншого закону, які [норми] встановлюють інший строк звернення до суду у спорах, що виникають з цих правовідносин (публічної служби); - стаття 122 КАС України, зокрема частина п`ята цієї статті, не містить норм, які б регулювали порядок звернення осіб, які перебували (перебувають) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці; - строк звернення до адміністративного суду з позовом про стягнення заробітної плати (якою за своєю правовою природою є винагорода члена ВРП) визначений у частині першій статті 233 КЗпП України, норми якої є для цих [спірних] правовідносин спеціальними відносно приписів частини п`ятої статті 122 КАС України, які є загальними і з них не можна прямо зробити висновок стосовно строків звернення до суду для захисту права на заробітну плату;- з 19 липня 2022 року для звернення з таким позовом, як цей, до адміністративного суду передбачено тримісячний строк (частини перша статті 233 КЗпП України), відлік якого треба починати з 19 липня 2022 року, тобто з дати набрання чинності Закону № 2352-ІХ;- відтак тримісячний строк для звернення з цим позовом до адміністративного суду завершився 19 жовтня 2022 року, проте на підставі пункту 1 глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України був продовжений до 30 червня 2023 року.

З приводу останнього (тобто продовженого строку до 30 червня 2023 року для звернення до суду), то з уваги на доводи сторін в цій частині потрібно зазначити, що карантин на всій території України був установлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. За пунктом 1 цієї постанови (у первинній редакції), карантинні обмеження були запроваджені з 12 березня до 3 квітня 2020 року. З того часу дія карантину безперервно і неодноразово продовжувалася.

Кабінет Міністрів України постановою від 27 червня 2023 року № 651 Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 припинив дію карантину з 30 червня 2023 року.

Отже, визначені у ст. 233 КЗпП України строки продовжуються на строк дії карантину.

У спірних правовідносинах, окреслений позивачем період виникнення вимог про неналежну оплату служби військовослужбовця складає з 25.02.2022р. по 31.03.2024р. щодо виплати грошового забезпечення із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році; з 25.02.2022р. по 31.12.2022р. щодо виплати індексації грошового забезпечення; щодо виплати додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні з 21.05.2023 року по 01.06.2023 року.

З даним позовом до суду заявник звернувся 16.04.2024р. через підсистему "Електронний суд", зареєстровано судом - 17.04.2024р., тобто з порушенням строку, встановленого у статті 233 КЗпП України, за період з 20.07.2022р. по 16.01.2024р.

Факт порушення строку звернення до суду позивачем не заперечується.

Вирішуючи питання поважності пропуску позивачем строків звернення до суду з вказаним позовом, суд виходить з наступних підстав та мотивів

Відповідно до статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини другої якої, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

З матеріалів позовної заяви встановлено, що позивач перебуває на військовій службі у Збройних Сил України з 25.02.2022р., що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 .

Відповідно до виписного епікризу №1121 ОСОБА_1 у період з 22.05.2023 по 01.06.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у госпітальному відділенні Військової частини НОМЕР_5 .

Відповідно до довідки про обставини травми військової частини НОМЕР_1 №279/168 від 31.08.2023 року ОСОБА_1 21.05.2023 року одержав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравму. Поранення пов`язане з захистом Батьківщини. Отримане під час виконання бойового завдання.

За результатом розгляду рапорту ОСОБА_1 №1172/30 від 22.03.2024 року Військова частина НОМЕР_1 видала лист за №1576/1114 від 06.04.2024 року, яким відмовлено у виплаті додаткової винагороді за 2023 рік за час перебування на стаціонарному лікуванні за пораненням пов`язаного із захистом Батьківщини.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та наразі діє.

Таким чином, враховуючи те, що позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, такі обставини можуть свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин, що є підставою для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.

Аналогічний підхід було застосовано Верховним Судом під час вирішення питання про поновлення процесуальних строків в ухвалах від 2 червня 2022 року у справі № 757/30991/18-а, від 14 липня 2022 року у справі № 380/10696/21, від 27 липня 2022 року у справі № 380/13558/21, від 27 липня 2022 року у справі № 380/12913/21, від 4 серпня 2022 року у справі № 420/2429/20, від 12 серпня 2022 року у справі № 400/3957/21 та від 21 вересня 2022 у справі № 360/4969/21, у постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22.

Суд зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.006107, від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20 та від 12 вересня 2022 року у справі №120/16601/21-а.

Згідно з частиною першою статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, суд враховує категорію даного спору, враховуючи обставини проходження позивачем військової служби у Збройних Силах України, вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити позивачу строк звернення до суду вказаним позовом.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, 122-123, 161, 169, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду у межах справи №520/10264/24 та поновити строк звернення до суду.

Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту підписання; не підлягає оскарженню.

Суддя О.В.Старосєльцева