Справа № 420/26085/23
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

23 квітня 2024 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Тарасишиної О.М.,
за участю секретаря: Дробченко К.С.,
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: Бєлих О.В.,
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо застосування обмеження виплати нарахованої пенсії максимальним розміром з 01.02.2021 року на підставі довідки №899 від 20.04.2023 року, щодо застосування обмеження виплати нарахованої пенсії максимальним розміром з 01.02.2022 року на підставі довідки №900 від 20.04.2023 року та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 року позовну заяву задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення з 01.02.2021 року на підставі довідки УСБУ в Одеській області №899 від 20.04.2023 року, з урахування раніше виплачених сум та без обмеження пенсії максимальним розміром.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення з 01.02.2022 року на підставі довідки, виданої УСБУ в Одеській області №900 від 20.04.2023 року, з застосуванням відсоткового розміру премії 35%, з урахуванням раніше виплачених сум та без обмеження пенсії максимальним розміром.
В решті позовних вимог відмовлено.
На виконання вказаного рішення, судом 25.01.2024 видано виконавчий лист.
В обґрунтування вимог заяви позивач посилається на невиконання відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
У судове засідання відповідач явку представника не забезпечив.
Розглянувши подані документи, вивчивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно із статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Положеннями статті 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок. Відтак, учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною 3 статті 383 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.
Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.
Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
Разом з тим, суд зауважує, що для визнання дій або бездіяльності протиправними недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання відповідачем обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправності дій або бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність таких дій для прав та інтересів заінтересованої особи.
При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.
Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
У свою чергу, затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.
Заявник не надав до суду доказів протиправності рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень.
Суд зауважує, що Верховний Суд в постановах від 23.04.2020 по справи № 560/523/19, від 07.11.2019 по справі №420/70/19 висловив правову позицію в аналогічних правовідносин, яка полягає в тому, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи - позивача, суд залишає заяву без задоволення (частина 6 статті 383 КАС України).
На підставі викладеного вище, у спірних відносинах відсутні докази протиправної бездіяльності відповідача щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду, що зумовлює відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду, як передчасної, у зв`язку з чим суд залишає подану заяву без задоволення.
Керуючись статтями ст.ст. 248, 249, 256, 383 КАС України суд
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскаржується в порядку та строки ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.04.2024 р.

Суддя О.М. Тарасишина