Справа № 280/545/24
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Справа № 280/545/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ()

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач 2) в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №19 від 29.08.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно з пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 період роботи на посаді помічник машиніста електровоза з 13.07.1984 по 28.09.1984, на посаді помічник машиніста електровоза з 01.10.1984 по 05.04.1985, на посаді помічник машиніста тепловоза з 19.06.1987 по 10.09.1989, на посаді акумуляторник з 11.09.1989 по 03.08.2016 та призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 пенсію за віком на пільгових умовах з дня, наступного за днем настання пенсійного віку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що здобув право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до вимог пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказує, що йому на теперішній час виповнилось 57 років, тому 22.08.2023 року він звернувся до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до вимог пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки станом на 01.08.2023 має загальний стаж роботи 41 рік 9 місяців 22 дні із якого пільговий стаж 29 років 11 місяців 4 днів. Зазначає, що з 13.07.1984 року по теперішній час працює повний робочий день в структурному підрозділі «Пологівське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» на різних посадах, в тому числі на таких що занесені до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Посилається на те, що на теперішній час відповідно до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 27.12.2022, затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 17.10.2022 №233), Пологівська міська територіальна громада визнана такою, яка знаходиться в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), тому надати трудову книжку або первинну документації ані позивач, ані роботодавець не можуть через те, що всі документи залишились на тимчасово непідконтрольній Україні території. Стверджує, що наданими довідками підтверджено зайнятість позивача повний робочий день на посадах, що передбачені Списком № 2, тому підлягають зарахуванню спірні періоди роботи до пільгового стажу за Списком № 2. Вважає, що оскільки, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії було прийнято у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу у позивача, за наявності необхідних доказів підтвердження пільгового стажу за Списком №2, рішення є необґрунтованим, передчасним та протиправним. На підставі чого, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву вх. № 10962 від 06.03.2024, де вказано, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області області № 19 від 29.08.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Вказує, що після винесення оскаржуваного рішення воно було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для долучення до матеріалів електронної пенсійної справи позивача. Стверджує, що у позивача відсутні законні підстави на призначення пенсії за віком на пільгових умовах роботи за Списком № 2 через відсутність необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців, встановленого п. 2. ч. 2 ст. 114 Закону №1058. Вважає посилання позивача на положення п. 17 та 18 Порядку № 637 щодо підтвердження пільгового стажу показами свідків є хибним, оскільки підтвердження пільгового стажу показами свідків законодавством не передбачено. За таких обставин позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 через відсутність на момент звернення з заявою необхідного пільгового стажу. Вказує, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

Відповідач 2 позовну заяву також не визнав. У відзиві вх. № 16687 від 08.04.2024 вказує, що з наданих позивачем документів вбачається, що на час повторного розгляду заяви про призначення пенсії за Списком № 2, позивач досяг 57 річного віку, має загальний страховий стаж 29 років 05 місяців 18 днів, з них 0 років 0 місяців 0 днів на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2. Таким чином, стверджує, що на час звернення до Головного управління з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах (Список №2), у позивача відсутній встановлений законом для призначення пенсії стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці - 12 років 6 місяців. Тому вважає, що Головне управління па законних підставах винесло рішення від 29.08.2023 №19 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Вказує, що підстави для задоволення вимог позивача також повністю відсутні.

Ухвалою суду від 22.01.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 12.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/545/24. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком пільгових згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VІ.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області області № 19 від 29.08.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. У рішенні вказано, що до пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 13.07.1984 по 28.09.1984, з 01.10.1984 по 05.04.1985, з 19.06.1987 по 10.09.1989, та з 11.09.1989 по 21.08.1992 згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №200 від 29.06.2023 та №167 від 18.08.2023, оскільки в довідках зазначено посилання на ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка втратила чинність. Згідно довідки №167 від 18.08.2023 за періоди роботи з 19.06.1987 по 21.08.1192 відсутні посилання на розділ, підрозділ та код професії згідно Постанови Кабінету Міністрів СРСР….».

Позивач не погодившись з рішенням відповідача 2, з вимогою до відповідача 1 вчинити певні дії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону.

На підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Частиною першою статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та п.3 постанови КМУ від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок №637) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383).

Відповідно до п.3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Судом встановлено, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців, встановленого п. 2. ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV. При цьому, в спірному рішенні міститься покликання на неврахування до пільгового стажу періодів роботи з 13.07.1984 по 28.09.1984, з 01.10.1984 по 05.04.1985, з 19.06.1987 по 10.09.1989 та з 11.09.1989 по 21.08.1992. Однак, як зазначає позивач та свідчить розрахунок пенсії, до пільгового стажу не зараховано період з 11.09.1989 до 03.08.2016, але підстав неврахування періоду з 22.08.1992 по до 03.08.2016 у рішенні не зазначено.

Позивач також посилається на те, що надати трудову книжку або первинну документації ані позивач, ані роботодавець не можуть через те що всі документи залишились на тимчасово непідконтрольній Україні території.

З огляду на викладене, для підтвердження стажу роботи при призначенні пенсії ним надано довідки Структурного підрозділу «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» №200 від 29.06.2023 та Служби локомотивного господарства Регіональної філії «Придніпровська залізниця» №167 від 18.08.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та іншими документами, з яких вбачається, що позивач працював у спірні періоди: з 13.07.1984 по 28.09.1984 помічником машиніста електровоза; з 01.10.1984 по 05.04,1985 помічником машиніста електровоза; з 19.06.1987 по 10.09.1989 помічник машиніста тепловоза; з 11.09.1989 по 21.08.1992 акумуляторником.

Однак, відповідачем 2 надані довідки не враховано, з покликанням на те, що в них зазначено посилання на ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка втратила чинність. А згідно довідки №167 від 18.08.2023 за періоди роботи з 19.06.1987 по 21.08.1192 відсутні посилання на розділ, підрозділ та код професії згідно Постанови Кабінету Міністрів СРСР.

Суд зауважує, що як зазначено у довідці Структурного підрозділу «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» №200 від 29.06.2023 позивач перебував на посаді помічник машиніста електровоза в період з 13.07.1984 по 28.09.1984 року, безпосередньо здійснював організацію перевезень та забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті, що передбачено Списком 2 розділ ХХХ «Транпорт» підрозділ 1 «Залізничний транспорт та метрополітен» згідно постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

У довідці Служби локомотивного господарства Регіональної філії «Придніпровська залізниця» №167 від 18.08.2023 підтверджено перебування позивача на посаді помічник машиніста тепловоза в період з 01.10.1984 по 05.04.1985, з 19.06.1987 по 10.09.1989, та перебування позивача на посаді акумуляторник з 11.09.1989 по 21.08.1992 роки. В даній довідці не вказано про належність професії позивача до Списку 2, однак суд зазначає наступне.

Списки №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Список №2), затверджені: постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173; постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 (з 01.01.1992); постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162; постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36; постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461.

Так, упродовж роботи позивача помічником машиніста електровоза та акумуляторником були чинні Списки №2, затверджені вищевказаними постановами. І, посади позивача, яку він займав з 13.07.1984 по 28.09.1984, 01.10.1984 по 05.04,1985, 19.06.1987 по 10.09.1989, 11.09.1989 по 03.08.2016 відносяться за Списком № 2 до виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, дані довідки містять відомості про періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, посаду позивача, характер виконуваної роботи, відомості про роботу повний робочий день, засвідчені підписами уповноваженої особи та печатками підприємства.

При цьому, у довідці № 167 від 18.08.2023 Служба локомотивного господарства Регіональної філії «Придніпровська залізниця» зазначила про те, що надати підтверджуючі документи не має можливості, у зв`язку з тим, що вся первинна документація знаходиться на тимчасово непідконтрольній території.

Відповідно до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 27.12.2022 року, затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 17.10.2022 №233), Пологівська міська територіальна громада дійсно є тимчасово окупованою територією.

Проте, через захоплення незаконними озброєними формуваннями території, де розташоване підприємство і, як наслідок, відсутність у пенсійного органу можливості провести перевірку достовірності видачі довідки позивачу, позивач не може бути позбавлений свого права на пенсійне забезпечення.

Також, слід зазначити, що на особу не може перекладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у первинних документах про її трудову діяльність. Помилки у заповненні первинних документів не можуть бути підставою для виключення спірного періоду роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за неналежний порядок їх ведення, а заповнення з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

За таких обставин суд визнає необґрунтованим рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим таке рішення слід скасувати як протиправне.

Щодо обраного способу захисту порушеного права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Так, порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005№ 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3, 4.10 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати спірні періоди роботи до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Щодо вимог в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

При цьому, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 періоди роботи з 13.07.1984 по 28.09.1984, з 01.10.1984 по 05.04.1985, з 19.06.1987 по 10.09.1989, з 11.09.1989 по 03.08.2016, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву позивача від 22.08.2023 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду по даній справі.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо клопотання позивача, заявленого в порядку ст.382 КАС України відносно встановлення судового контролю, суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов`язком. Водночас, позивачем не наведено обставин, які свідчили, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення.

Таким чином, у даному випадку суд не знаходить підстав для застосування ст.382 КАС України щодо встановлення судового контролю.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із викладеним, судові витрати у розмірі 908,40 грн. на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, () про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №19 від 29.08.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 періоди роботи з 13.07.1984 по 28.09.1984, з 01.10.1984 по 05.04.1985, з 19.06.1987 по 10.09.1989, з 11.09.1989 по 03.08.2016, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.08.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду по даній справі.

В іншій частині вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 23.04.2024

Суддя Л.Я. Максименко