Справа № 580/11912/23
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року (місце ухвалення: місто Черкаси, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 05.03.2024) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними, скасування наказів та поновлення на посаді -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 20.11.2023 № 1997 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та звільнення її з посади;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 22.11.2023 № 352 о/с на підставі якого ОСОБА_1 було звільнено;

- поновити сержанта поліції ОСОБА_1 з 22.11.2023 на посаді помічника чергового чергової частини сектору моніторингу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі.

В подальшому, у зв`язку із встановленням обставини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду після відкриття провадження в адміністративній справі, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 залишено позовну заяву без руху та надано позивачці п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали, протягом якого можуть бути усунуті недоліки шляхом надання суду заяви про поновлення пропущеного строку з обґрунтованими доказами на її підтвердження.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними, скасування наказів та поновлення на посаді залишено без розгляду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, ухвалу суду першої інстанції та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судове рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого відповідачем підтримано висновки суду першої інстанції щодо порушення позивачем строку на звернення до суду з адміністративним позовом без поважних причин.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, з належними документами, що посвідчують право представників представляти їх інтереси, в судове засідання не з`явилися, у зв`язку із чим, постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, Дисциплінарним статутом визначені спеціальні строки оскарження дисциплінарного стягнення, застосованого у період дії воєнного стану. Водночас, у ньому не передбачено права на поновлення пропущеного строку. Таке право передбачене у ч.1 ст.122 КАС України, згідно з яким суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вказав, що граничним строком для судового оскарження вказаного вище наказу для позивача є 08.12.2023 року. Позовну заяву подано до суду 12.12.2023 року. Отже, позивач пропустив передбачений ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту строк оскарження наказів.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що пунктом 1 наказу ГУНП в Черкаські області №1997 від 20.11.2023 року «Про притягнення до дисціплінарної відповідальності», за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні вимог пункту 1 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про національну поліцію України», пунктів 1, 6, 13 частини третьої ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, п. 2.5 розділу 2 ПДР затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року, п.6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженні наказом МВС від 08.02.2019 року №100, помічника чергового чергової частини сектору моніторингу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції.

22.11.2023 року наказом ГУНП «По особовому складу» №352о/с відповідно до ЗУ «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п.6 частини першої ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) сержанта поліції ОСОБА_1 з 23 листопада 2023 року.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом, із спірними наказами позивачка ознайомлена 23.11.2023, про що свідчать відповідні відмітки, проставлені позивачкою та скріплені її підписами.

Не погоджуючись зі спірними наказами, ОСОБА_1 оскаржила їх до суду, подавши 12 грудня 2023 року позов, тобто через 19 календарних дні після ознайомлення з наказами від 20.11.2023 № 1997, від 22.11.2023 № 352 о/с.

Так, частиною 4 статті 31 Дисциплінарного статуту передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

У випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут НП України.

При цьому, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.

У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14. Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п. 69 рішення у справі "Ніколова проти Болгарії" № 7888/03 тощо).

У свою чергу, під темпоральними (часовими) колізіями слід розуміти такі колізії, що виникають внаслідок видання в різний час з того ж самого питання принаймні двох норм права.

Правила конкуренції, крім вищезазначеного, можуть випливати з часової послідовності прийняття норм. За загальним правилом, нова норма припиняє дію старої норми, якщо вони суперечать одна одній (lex posterior derogat legi priori). У співвідношенні між звичайними законами, які суперечать один одному, "молодша норма" припиняє суперечливу до неї "старшу": цей підхід виходить з того, що існуюче право при виданні нової норми може бути змінене без особливих проблем.

Тобто, у контексті цього спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 08 лютого 2023 року у справі №120/7567/22.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність застосовування в межах даного спору місячного строку звернення до суду, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України.

З огляду на пропуск позивачем строку для звернення до адміністративного суду, позивач повинен був навести поважні причини його пропуску, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Водночас, в обґрунтування поважності пропуску строку позивачем не було надано належних та достатніх доводів.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, наведені позивачем доводи щодо перебування позивача на стаціонарному лікуванні у період з 01.11.2023 по 10.11.2023 жодним чином не може свідчити про існування поважних причин пропуску строку на звернення до суду, адже спірні накази прийнято відповідачем значно пізніше.

Доводи апелянта, що виписками з медичної картки стаціонарного хворого підтверджується, що позивач продовжувала хворіти і після 11.11.2023 року колегія суддів оцінює критично, оскільки наявні рекомендації щодо продовження лікування не підтверджують подальшого перебування позивача на лікарняному. Більш того, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом, позивач 11.11.2023 року приступила до виконання посадових обов`язків.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не доведено наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, а наявні матеріали, подані позивачем не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду, відтак, даний позов підлягає залишенню без розгляду.

Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з достатнім обґрунтуванням нормами процесуального права, правильно встановивши обставини справи, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

У відповідності до ч. 3 ст. 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Керуючись ст.ст. 229, 271, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 330, 331, 333 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними, скасування наказів та поновлення на посаді залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 23.04.24)