Справа № 460/21007/23
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/21007/23 пров. № А/857/25870/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань Єршової Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року про закриття провадження (головуючий суддя: Нор У.М. місце ухвалення - м. Рівне, дата складення повного тексту судового рішення 12.12.2023) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

ОСОБА_1 , 06.09.2023 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області 249,10 грн в якості сплати всіх сум при звільненні з 10.11.2020;

- стягнути з відповідача 181901,09 грн в якості середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні з 11.11.2020 по 06.09.2023;

- стягнути з відповідача середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 07.09.2023 по день прийняття рішення суду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року провадження у справі № 460/21007/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні закрито.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що у справі № 460/32334/22 та у справі № 460/21007/23 не тотожні предмети спору. Зокрема, відмінностями є те, що наводяться різні суми щодо стягнення коштів в якості сплати всіх сум при звільненні 10.11.2020 та стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні. Крім того, щодо стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, наводяться різні періоди, зокрема у справі № 460/32334/22. Позивач просив стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 11.11.2020 по 27.09.2022, а у справі № 460/21007/23 позивач просить стягнути з 11.11.2020 по 06.09.2023. З урахуванням викладеного, предмет та підстави у справі № 460/32334/22 та у справі № 460/21007/23, яка перебувала у провадженні Рівненського окружного адміністративного суду не є тотожними.

Відповідач, 05.04.2024 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача Накопалов Є.О. у судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити.

Представник позивача Дремлюга Ю.С. у судовому засіданні просив апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом апеляційної встановлено, що в провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа № 460/32334/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, в якій позивач просив суд:

- стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області 137156грн 56 коп в якості сплати всіх сум при звільненні з 10.11.2020;

- стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області 368497грн 99 коп в якості середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні з 11.11.2020 по 27.09.2022;

- стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області 368497грн 99 коп в якості середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні з 28.09.2022 по день прийняття рішення суду.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року № 460/32334/22, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2023, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні відпусток в сумі 21008,43 грн.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпусток відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних відмовлено.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що сторони, предмет та підстави позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області в адміністративній справі № 460/32334/22 та 460/21007/23 є тотожними.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Як встановлено вище судом апеляційної інстанції, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року № 460/32334/22, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2023, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні відпусток в сумі 21008,43 грн.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпусток відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних відмовлено.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що розглядаючи позовні вимоги у справі № 460/32334/22, Рівненський окружний адміністративний суд у рішенні від 07 березня 2023 року зазначив, що:

«невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням та для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Встановлення останнього є вкрай необхідним для точного визначення періоду затримки розрахунку при звільненні, оскільки день фактичного розрахунку є кінцевою датою нарахування середнього заробітку за весь час затримки всіх виплат при звільненні.

Крім того, для визначення розміру відшкодування працівникові заробітку за час затримки розрахунку слід відштовхуватися від розміру недоплаченої суми.

Оскільки зазначеним рішенням суд зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористані дні відпусток відповідно до Порядку № 100, то у цьому випадку з позивачем не проведено остаточного розрахунку, що унеможливлює визначити суму, яка підлягає стягненню».

Аналіз наведеного судового рішення, яке набрало законної сили, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що у справі № 460/32334/22 Рівненський окружний адміністративний суд вирішив виключно питання про право позивача на нарахування та виплату компенсації за невикористані дні відпусток відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

Натомість, суд першої інстанції у цій справі, не вирішував питання про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні та не проводив відповідно розрахунку суми, яка підлягає стягненню за невчасний розрахунок, так як вважав, що з позивачем ще не проведено остаточного розрахунку при звільненні, що унеможливлює визначити суму, яка підлягає стягненню за період затримки розрахунку при звільненні.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що незважаючи на заявлені у справі № 460/32334/22 позовні вимоги, правильність нарахованих відповідачем позивачу сум середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, не було предметом оцінки суду у цій справі, а тому правові підставі для закриття провадження у справі № 460/21007/23 відсутні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції закриваючи повністю провадження у справі № 460/21007/23 допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до приписів ст. 320 КАС України є підставою для скасування ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати понесені за результатом розгляду справи у суді апеляційної інстанції, на цей момент, розподілу не підлягають, оскільки спір не вирішено по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року про закриття провадження у справі № 460/21007/23 скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 19.04.2024.