Справа № 158/1176/24
Суддя: Польова М. М.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/1176/24
Провадження № 2-а/0158/29/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Польової М.М.,
з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,
представника позивача Іванова С.В.,
відповідача Оладжіде Одунайо Рут (OLAJIDE ODUNAYO RUTH),
перекладача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ківерці справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,
В С Т А Н О В И В :
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.10.2023 о 15 год. 30 хв. відповідач затримана на відстані 700 метрів до державного кордону України на напрямку 296 прикордонного знаку при спробі незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку, поза межами встановленого пункту пропуску через Державний кордон України. В подальшому відповідно до вимог ст. 263 КУпАП відповідач була затримана в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. Відповідно до Єдиної інформаційно-аналітичної системи Управління міграційними процесами державної міграційної служби України відповідач була документована посвідкою на тимчасове проживання на території України № НОМЕР_2 строком дії до 31.08.2024, яку було скасовано 30.11.2018.
05.03.2020 начальником УДМС України у Полтавській області прийнято рішення про примусове повернення відповідача до країни походження або до третьої країни, відповідно до якого її зобов`язано не пізніше 22.03.2020 залишити територію України та повідомлено щодо заборони в`їзду на територію України. У вказаний строк відповідач рішення не виконала.
25.10.2023 начальником НОМЕР_3 прикордонного загону прийнято рішення про примусове видворення відповідача з України. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2023 відповідача затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
З метою виконання рішення про ідентифікацію та примусове видворення з України громадянки Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_2 направлено листи до посольства Федеративної Республіки Нігерія. В подальшому особу відповідача було ідентифіковано, однак продовжуються заходи щодо забезпечення примусового видворення особи, а саме очікується відповідь від посольства щодо надання транзитної візи, а також відповіді щодо прийняття рішень щодо сприяння повернення особи до країни походження.
Відтак, враховуючи наведене, позивач просить продовжити строк затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 місяців.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила. Разом з тим, просила допомоги у представників позивача щодо сприяння у перетині державного кордону України. Також зазначала, що хоче залишити територію України, однак у неї відсутній паспорт та візи в європейські країни.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 27.10.2023 в.о. начальника НОМЕР_3 прикордонного загону державної прикордонної служби прийнято рішення про примусове видворення громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8-9).
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2023, відповідача затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців (а.с.25-26).

Відповідно до рішення начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 31.10.2023 відповідача поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (а.с.41).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Так, статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 закріплено право кожного на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу; e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до частини одинадцятої статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частини дванадцята та тринадцята статті 289 КАС України встановлюють, що про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

З метою забезпечення примусового видворення відповідача позивачем були направлені листи до Посольства Федеративної Республіки Нігерія в Україні з метою сприяння в отриманні транзитних віз в Посольстві Республіка Молдова в Україні (а.с.17). А також було надіслано лист до Представництва Міжнародної організації з міграції в Україні щодо сприяння та організації заходів підтримки через Представництво МОМ в Республіці Молдова, щодо безпечного повернення громадянки Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) до країни походження (а.с.21).

Однак станом на момент звернення позивачем до суду з адміністративним позовом відповіді з Посольства Федеративної Республіки Нігерія в Україні та Представництва Міжнародної організації з міграції в Україні щодо громадянки Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_2 не отримано, тому подальше оформлення документів необхідних для її виїзду наразі неможливо. Крім того, відповідач також самостійно залишити територію України не може, оскільки у неї відсутні візи до європейських країн.

Відтак, враховуючи відсутність у відповідача документів, які дають їй право на перетин державного кордону (виїзд з України), та документів на підтвердження законності перебування на території України, не подання нею заяви про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав щодо продовження строку її затримання з метою забезпечення її примусового видворення.

При цьому позивачем не доведено суду наявність обставин, які є досить значними для продовження строку затримання відповідача строком на 6 місяців.

Відтак, з огляду на викладені обставини з метою завершення процедури примусового видворення відповідача до країни громадянської приналежності, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку затримання відповідача з метою її примусового видворення строком на 3 місяці.

Встановлення такого строку унеможливить допущення позивачем необґрунтованого зволікання щодо належного вжиття відповідних заходів у визначений чинним законодавством спосіб та порядку щодо примусового видворення відповідача, що, в свою чергу, дозволить уникнути порушення прав відповідача, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, у вигляді безпідставного тривалого утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Отже, враховуючи вищевикладене, заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статтями 9, 72-77, 241, 244, 246, 268-272, 289 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Продовжити строк затримання громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на 3 (три) місяці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 квітня 2024 року.

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Відповідач: громадянки Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце перебування: АДРЕСА_2 ).

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова