Справа № 160/9753/20
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 160/9753/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури

на рішення Дніпропетроввького окружного адміністративного суду від 18.01.2021, (суддя суду першої інстанції ОСОБА_1 ), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/9753/20 за позовом ОСОБА_2 до Четвертої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора (далі відповідач-1), Четвертої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора (далі відповідач-2, Кадрова комісія №4), Дніпропетровської обласної прокуратури (далі відповідач-3) з вимогами:

визнати протиправним і скасувати рішення Четвертої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу генерального прокурора від 16.07.2020 про неуспішне проходження начальником відділу організації представництва Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 атестації за результатами співбесіди;

визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Дніпропетровської області від 10.09.2020 №1106к про звільнення з посади начальника відділу організації представництва Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури ОСОБА_2 ;

поновити ОСОБА_2 на рівнозначній посаді начальника відділу організації представництва Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури;

стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу станом на дату винесення рішення у справі.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив останній етап атестації співбесіду з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності і виконання практичного завдання для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурора. За результатами її проведення прийнято спірне рішення від 16.07.2020 №22 про неуспішне проходження атестації. Позивач вважає це рішення необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню. Він зазначає на помилковість висновків Кадрової комісії за підсумками співбесіди про його професійну некомпетентність, адже під час проходження попередніх етапів атестації ним продемонстровано достатній рівень професійних знань і навичок. Кадрова комісія також не мала жодних зауважень щодо виконаного практичного завдання.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення Кадрової комісії №4 з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 16.07.2020 №22 про неуспішне проходження начальником відділу організації представництва Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 атестації за результатами співбесіди. Визнано протиправним і скасовано наказ прокурора Дніпропетровської області від 10.09.2020 №1106к про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника відділу організації представництва Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури. Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника відділу організації представництва Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури з 11.09.2020. Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.09.2020 по 18.01.2021 без урахування обов`язкових відрахувань.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Офіс Генерального прокурора, Дніпропетровська обласна прокуратура звернулись з апеляційною скаргою в цій справі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.06.2021 скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Кадрової комісії №4 з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу генерального прокурора від 16.07.2020 №22 про неуспішне проходження начальником відділу організації представництва Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 атестації за результатами співбесіди. Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Дніпропетровської області від 10.09.2020 №1106к про звільнення з посади начальника відділу організації представництва Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури ОСОБА_2 . Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника відділу організації представництва Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури з 10.09.2020. Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.09.2020 по 17.06.2021 в сумі 260 056,05 грн, який визначений без утримання податків й інших обов`язкових платежів. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 09.02.2024 касаційні скарги Офісу Генерального прокурора і Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено частково. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року змінено в частині мотивів, виклавши її у редакції цієї постанови. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувано і в цій частині справу направлено на новий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду. У решті постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року (у незмінній та нескасованій частині) залишено без змін.

Отже, під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції слід визначити суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі ст. 235 КЗпП України.

Від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшли пояснення, в яких посилаючись на відсутність підстав стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з перебуванням позивача у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Від ОСОБА_2 надійшли пояснення, в яких він зазначає, що має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу в силу Закону.

Суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Встановлені обставини справи свідчать, що 10.09.2020 наказом прокурора Дніпропетровської області від 10.09.2020 №1106к, керуючись пунктом 7 частини першої статті 11, пунктом 2 частини другої статті 41 Закону України Про прокуратуру, підпунктом 2 пункту 19 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури, ОСОБА_2 звільнено з посади начальника відділу організації представництва Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру з 10.09.2020.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду в цій справі, наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №169к від 16.02.2021: скасовано наказ прокурора області від 10.09.2020 №1106к про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника відділу організації представництва інтересів держави в суді прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про прокуратуру» з 10.09.2020; поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника відділу організації представництва управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Дніпропетровської області та органах прокуратури з 11.09.2020.

Водночас, матеріали справи свідчать, що на підставі заяви ОСОБА_2 , наказом прокурора Дніпропетровської області від 18.09.2020 №993к, начальнику відділу організації представництва управління представництва інтересів держави в суді прокуратри Дніпропетровської області ОСОБА_2 надано відпустку для догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку з 18.08.2020 по 08.08.2021.

Відповідно до наказу керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 16.02.2021 №172к на підставі особистої заяви ОСОБА_2 , йому надано відпустку для догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку з 17.02.2021 по 08.08.2021.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 7 ст. 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Приписами ст.240-1 КЗпП України передбачено, що у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу. На такого працівника поширюються пільги і компенсації, передбачені статтею 49-3 цього Кодексу для вивільнюваних працівників, а його зайнятість забезпечується відповідно до Закону України Про зайнятість населення.

Згідно з п.2 Порядку №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Відповідно до ч.3 ст.179 КзПП України за бажанням матері або батька дитини одному з них надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 181 КзПП України, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) надаються за заявою матері (батька) дитини або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) роботодавця.

Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Час відпусток, зазначених у цій статті, до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку, не зараховується.

Колегією суддів встановлено, на час звільнення з органів прокуратури позивач перебував у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку ( з 18.08.2020 до 08.08.2021), з моменту видання наказу про поновлення позивача на роботі 16.02.2021, позивач підтвердив своє бажання перебувати у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку (до 08.08.2021), про що подав відповідну заяву, яка була задоволена відповідачем 16.02.2021 у день поновлення на роботі.

Отже, як на момент звільнення з роботи, так і на час видання наказу про поновлення, позивач з власної ініціативи перебував у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, відпустка надана без збереження заробітної плати. Вказане безумовно свідчить на користь того, що позивач не набув права на отримання середнього заробітку за період з 11.09.2020 по час поновлення на роботі, відтак колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати за час вимущеного прогулу є безпідставними та задоволенню не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про необхідність стягнення на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, у зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду в цій частині та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 в адміністративній справі № 160/9753/20 скасувати в частині стягнення на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу та прийняти в цій частині нову постанову.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш