Справа № 520/16669/23
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Сагайдак В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 р. Справа № 520/16669/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2023, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/16669/23

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго"

до Державної податкової служби України третя особа Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" (надалі - позивач, АТ "Харківобленерго") звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України (надалі також відповідач), третя особа: Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, у якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України, яка полягає у не приведенні у відповідність суми, розрахунок якої встановлений п. 2001.9 ПКУ, в системі електронного адміністрування податку на додану вартість до достовірних значень шляхом виключення з неї від`ємного значення показника aНакл та збільшення її на суму 86 318 152,72 грн;

- зобов`язати Державну податкову службу України привести у відповідність суми, розрахунок якої встановлений п. 2001.9 ПК України, в системі електронного адміністрування податку на додану вартість до достовірних значень шляхом виключення з неї від`ємного значення показника aНакл та збільшення її на суму 86 318 152,72 грн.

- стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 позов задоволено

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- у даній справі судом першої інстанції проігноровано посилання відповідача, що положеннями п.п. "г" п. 200-1.4 ст. 201 ПК України та п. 95.5 ст. 95 ПК України не визначено та/або не передбачено порядок списання та/або перерахування сум коштів з рахунку платника в СЕА ПДВ;

-судом першої інстанції не враховано, що умова, яка передбачає можливість платника податку скористатись правом щодо реєстрації в ЄРПН на суму, обраховану відповідно до п.200.1.9 ПК України у разі, якщо реєстраційна сума, визначена п.200.1ю3 ст. 200-1 цього Кодексу є недостатньою, визначає не лише факт встановлення такого права, а й передумову щодо обов`язкового дотримання основних принципів роботи СЕА ПДВ, в межах яких виключена можливість реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування, які не забезпечені грошовими коштами або "вхідними" податковим кредитом";

-судом першої інстанції залишено поза увагою, що лише вилучені готівкові кошти вносяться на рахунок в СЕА ПДВ;

-вказує про безпідставність врахування судом першої інстанції рішення суду по справі №520/24920/21 про скасування індивідуальної податкової косультації;

-зазначає про відсутність з боку ДПС протиправних дій у відношенні позивача та відсутності порушеного права.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Учасниками по даній справі було отримано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2024 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. відповідачем отримано копію апеляційної скарги відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних документів через підсистему "Електронного суду".

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Акціонерне товариство «Харківобленерго» листом від 14.06.2022 № 02-15/2647 зверталось до Державної податкової служби із питанням, за яким алгоритмом розраховується показник, встановлений п. 200-1.9 ПК України.

У відповіді ДПС від 19.09.2022 № 11234/6/99-00-04-02-06 зазначено, що при обрахунку показника, встановленого п. 200-1.9 ПК України, враховується, зокрема, від`ємне значення показника аНакл, обраховане за формулою згідно з п. пунктом 200 1.3 ПК України.

Позивач звернувся до ДПС листом від 09.11.2022 № 01-16/4152 із проханням привести програмне забезпечення СЕА ПДВ у відповідність до п. 200-1.9 ПКУ шляхом виключення з формули від`ємного значення показника aНакл.

Листом від 27.12.2022 № 17625/6/99-00-04-02-01-06 ДПС надала відповідь, що порядок функціонування СЕА ПДВ відповідає нормам ПКУ та не потребує внесення змін.

Одним з показників формули є показник aПопРах - загальна сума поповнення з рахунку у банку/небанківському надавачу платіжних послуг платника податку рахунка в СЕА ПДВ.

У періоді з 15.07.2020 по 17.03.2021 Офісом великих платників Державної податкової служби з розрахункових рахунків АТ "Харківобленерго" у банках у примусовому порядку були стягнуті кошти у рахунок погашення податкового боргу з ПДВ у загальній сумі 86 318 152,72 грн.

Вказані кошти були стягнуті на підставі рішень ХУ ОВП ДПС про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу від 30.06.2020 № 3 та № 4 від 09.12.2020, в яких зазначено, що податковий борг стягується на підставі п. 95.5 ПКУ.

В інкасових дорученнях на стягнення коштів до бюджету замість електронного рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ податковим органом було зазначено безпосередній розрахунковий рахунок для зарахування ПДВ до бюджету (у 2020 році рахунок ГУ ДКСУ у м. Києві № UA9026001, у 2021 році рахунок ГУ ДКСУ у м. Києві UA9020649).

Позивач, вважаючи бездіяльність Державної податкової служби України, яка полягає у не приведенні у відповідність суми, розрахунок якої встановлений п. 200-1.9 ПКУ, в системі електронного адміністрування податку на додану вартість до достовірних значень шляхом виключення з неї від`ємного значення показника aНакл та збільшення її на суму 86 318 152,72 грн протиправною, звернувся до суду із вказаним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 201-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість", за приписами якого показники, зазначені у пункті 9 цього Порядку, обліковуються в розрізі платників податку наростаючим підсумком: з 01 липня 2015 року - для платників, що зареєстровані платниками податку до 01 липня 2015 року; з дати реєстрації платником податку, зазначеної у реєстрі платників податку, - для платників, що зареєстровані платниками податку після 01 липня 2015 року. Показники реєстраційної формули обліковуються в розрізі платника податку наростаючим підсумком. ДПС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

За правилами пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України Платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (аНакл), обчислену за такою формулою:

аНакл = аНаклОтр + аМитн + аПопРах + аОвердрафт - аНаклВид - аВідшкод - ?Перевищ; де:аНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; аМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; аПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що показник аПеревищ може збільшуватися лише внаслідок фактичного перевищення суми податкових зобов`язань, зазначених у податкових деклараціях з ПДВ, над сумою податку (податкових зобов`язань), що міститься у податкових накладних та розрахунках коригування до податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Станом на 21.06.2023 згідно з даними з СЕА ПДВ, а саме з «Витягу щодо суми податку, на яку платник ПДВ має зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», товариство має такі значення показників, необхідних для обрахунку сум з урахуванням п. 200 1.9 ПКУ:

- aПеревищ 332 161 645 грн.;

- aПопРах 1 659 845 827 грн.

Згідно з даними податкових декларацій з ПДВ сума задекларованих до сплати податкових зобов`язань за періоди починаючи з 1 липня 2015 року (включаючи податкові зобов`язання, які були сплачені платником податку, та податкові зобов`язання, які не були сплачені платником податку) складає 1 906 522 022 грн.

Інших показників, які б мали впливати на розмір суми відповідно до п. 200 1.9 ПКУ, у цьому пункті не зазначено.

Таким чином, сума, встановлена п. 200 1.9. ПКУ станом на дату надання запиту, повинна дорівнювати:

aПеревищ - aПодаткових зобов`язань + aПопРах = aп. 200 1.9. ПК України

332 161 645 - 1 906 522 022 + 1 659 845 827 = 85 485 450

Але згідно з витягом на запит «J1304001» від 21.06.2023 № 3055791 сума показника aПеревищ, обрахована з урахуванням вимог пункту 200 1.9 ПКУ, дорівнює -23 063 405 грн. При цьому у витягу не зазначені показники, з яких складається ця сума. Акціонерне товариство «Харківобленерго» (далі за текстом АТ Харківобленерго, Позивач, Товариство) листом від 14.06.2022 № 02-15/2647 зверталось до Державної податкової служби (далі за текстом ДПС, Відповідач) із питанням, за яким алгоритмом розраховується показник, встановлений п. 200 1.9 ПК України.

У відповіді ДПС від 19.09.2022 № 11234/6/99-00-04-02-06 зазначено, що при обрахунку показника, встановленого п. 200 1.9 ПКУ, враховується, зокрема, від`ємне значення показника аНакл, обраховане за формулою згідно з п. пунктом 200 1.3ПКУ.

Згідно з підпунктом «ґ» пункту 2001.4 статті 2001 ПК України на рахунок в СЕА ПДВ платника зараховуються, зокрема, кошти, вилучені контролюючим органом відповідно до статті 95 Кодексу в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість по задекларованих до сплати податкових зобов`язаннях за періоди починаючи з 1 липня 2015 року, визначених платником податків у податковій декларації з податку на додану вартість або уточнюючому розрахунку.

З аналізу цих норм вбачається, що на рахунок у СЕА ПДВ зараховуються всі кошти, спрямовані податковим органом у рахунок погашення податкового боргу з ПДВ на підставі ст. 95 ПКУ без будь-яких виключень.

Ця позиція підтверджується рішенням суду по справі №520/24920/21, яке набрало законної сили та є чинним.

Так, листом від 11.08.2020 № 01-15/9973 позивач звертався до Відповідача з метою врегулювати ситуацію. На звернення товариства з приводу порушених прав Відповідач надав Позивачу індивідуальну податкову консультацію № 4157/ІПК/-00-21- 03-02-06 від 02.11.2021, яка була в подальшому оскаржена Позивачем у суді та скасована судами першої та другої інстанції.

В ході розгляду справи судами першої та другої інстанції суду, відхилили доводи відповідачів щодо зарахування на рахунок у СЕА ПДВ виключно вилучених готівкових коштів, та наводять наступне: в інкасових дорученнях на стягнення коштів, складених згідно до оскаржених рішень, замість електронного рахунку товариства у системі електронного адміністрування ПДВ, податковим органом було зазначено розрахунковий рахунок для зарахування ПДВ безпосередньо до бюджету, що суперечить нормам Податкового кодексу України, «Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість», затвердженого постановою КМУ від 16.10.2014 № 569 та є порушенням прав позивача.

Згідно з п. 53.2 ПК України скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Листом від 15.03.2023 № 01-16/1287 позивач звернувся до ДПС з проханням надати нову консультацію з урахуванням висновків суду. На час звернення з позовом до суду на адресу товариства нової податкової консультації не надходило.

Наведене свідчить про те, що система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні ДПС України, на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули.

Держана податкова служба України є її адміністратором, відтак на цьому ж рівні (ДПС) відбувається і автоматичне обчислення суми, встановленої п. 2001.9 ПКУ, при зміні значення будь-якого з показників формули, тобто на ДПС України покладається обов`язок щодо забезпечення збільшення у СЕА ПДВ суми, на яку платник податків має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН.

З урахуванням викладеного , колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем допущено відображення в СЕА некоректної інформації, що призвело до виключення з неї від`ємного значення показника aНакл та збільшення її на суму 86 318 152,72 грн.

Доводи відповідача про відсутність порядку списання та/або перерахування коштів з рахунку платника в СЕА ПДВ є безпідставним, оскільки ТОВ "Харківобленерго" у позовній заяві зазначає про зарахування коштів, стягнутих з рахунків платника, на рахунок у СЕА ПДВ.

Доводи апеляційної скарги про те, що лише вилучені готівкові кошти вносяться на рахунок в СЕА ПДВ суперечать п.п.ґ) п. 200-1.4 ст. 200-1 ПК України, де зазначено: що на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти, вилучені контролюючим органом відповідно до статті 95 цього Кодексу в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість по задекларованих до сплати податкових зобов`язаннях за періоди починаючи з 1 липня 2015 року, визначених платником податків у податковій декларації з податку на додану вартість або уточнюючому розрахунку.

Норми Податкового Кодексу України не містять виключень стосовно того, яким чином грошові кошти буди вилучені у платника податків - у готівковій Формі, або v безготівковій. ПК України визначає, що всі кошти вилучені контролюючим органом відповідно до ст.95 зараховуються на рахунок платника податків в СЕА ПДВ, а ст. 95 Податкового кодексу України в свою чергу охоплює як вилучення податковим органом грошових коштів з платника податків у готівковій та безпосередньо з рахунків.

Таким чином стягнуті податковим органом кошти платника відповідно до ст.95 ПК України, незалежно від того стягнуті вони з розрахункових рахунків Товариства у банку чи готівковими коштами, повинні бути зараховані на рахунок платника у СЕА ПДВ на підставі норми п. 200-1.3 ст. 200-1 ПУ України.

Безпідставними є також доводи апеляційної скарги про відсутність з боку відповідача протиправних дій та відсутності порушеного права, оскільки Державною податковою службою України, як адміністратором системи електронного адміністрування ПДВ, допущено відображення в СЕА ПДВ неточної та недостовірної інформації, що призвело до безпідставного зменшення (заниження) у позивача показника, що розраховується на підставі 2001.9 на суму від`ємного значення показника ?Накл та непроведення збільшення її на суму 86 318 152,72 грн., що завдало негативного впливу на господарську діяльність позивача, а тому такі дії призводять до порушення прав позивача.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 по справі № 520/16669/23 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко І.С. Чалий