Справа № 200/6632/23
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року Справа№200/6632/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Берзіня Сергія Людвиговича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

20.11.2023 до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення повного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби з 19.10.2020 по 31.12.2022 за виключенням вже виплаченої частини індексації;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 19.10.2020 по 31.12.2022 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - жовтень 2020 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та виплатити ОСОБА_1 її недоотриману частину за виключенням вже виплаченої частини індексації;

- визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки за період проходження військової служби з 19.10.2020 по 10.10.2023 при переведенні з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 із застосуванням з 29.01.2020 показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, для визначення розмірів складових грошового забезпечення;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18) за період з 19.10.2020 по 31.12.2020 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020; з 01.01.2021 по 31.12.2021 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021; з 01.01.2022 по 31.12.2022 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022; за період з 01.01.2023 по 10.10.2023 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт, а також здійснити перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період проходження військової служби з 19.10.2020 по 10.10.2023, що були нараховані під час переведення, шляхом множення прожиткового мінімуму дія працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення повного нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, під час проходження військової служби у період з 24.02.2022 по 01.05.2023, за виключенням раніше виплаченої частини додаткової винагороди;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць за періоди березень-квітень 2022 року, вересень 2022 року та січень-квітень 2023 року військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, на підставі пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, за виключенням раніше виплаченої частини додаткової винагороди.

Також просив здійснити розподіл судових витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 19.10.2020 по 10.10.2023, проте нарахування грошового забезпечення здійснювалося не в повному обсязі, а саме: відповідач неправильно обчислював розміри посадового окладу та окладу за військове звання, а саме застосував прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018, замість прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 01 січня відповідного календарного року та є вищим. Такі дії призвели до виплати грошового забезпечення та інших додаткових виплат, зокрема при переведенні, в меншому розмірі, чим порушено право позивача на належне грошове забезпечення.

Також позивач вказав, що не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення, оскільки нарахована та сплачена лише частка індексації в сумі 18373,92 грн, у той час коли відповідач мав застосовувати щомісячну суму індексації щомісячно до наступного підвищення тарифної ставки (окладу) виключно у фіксованій сумі 4258,75 грн, зазначеної в листі Мінсоцполітики України від 29.12.2017 № 122/о/66-17, а також з застосуванням саме жовтня 2020 року як базового місяця.

Крім того позивач зазначив, що під час проходження військової служби отримав два поранення (мінно-вибухові травми): 27.07.2022 та 21.11.2022, проте додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, в розрахунку на місяць військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів позивачу не була нарахована та виплачена у повному обсязі. Позивач вказав, що відповідач допустив бездіяльність в частині повного нарахування та виплати додаткової винагороди за період проходження військової служби з 24.02.2022 по 10.10.2023 за березень-квітень 2022 року, за вересень 2022 року, та за січень-квітень 2023 року.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Так, 03.11.2020 набрала чинності постанова КМУ від 28.10.2020 № 1038, якою внесені зміни до Постанови № 704. Згідно з вказаною постановою затверджено з 01.10.2020 нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшого складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів. Тобто відбулося наступне підвищення посадових- окладів військовослужбовців, які діяли з березня 2018 року. Отже, індексація грошового забезпечення позивача у період служби з 01.10.2020 31.12.2022 має бути нараховано із застосуванням базового місяця - жовтень 2020 року. Відповідач вказав, що позовні вимоги стосовно застосування щомісячної фіксованої індексації ґрунтуються на положеннях Порядку № 1078 в редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Також відповідач зазначив, що у спірний період позивачу розрахунок складових грошового забезпечення проводився з показників прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного чинним законодавством, позовні вимоги вважає безпідставними.

Стосовно позовних вимог в частині нарахування та виплати додаткової винагороди під час дії воєнного стану за період проходження військової служби вказав, що виплата додаткової винагороди (та її розмір), встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, не має постійного характеру та залежить від деяких факторів, зокрема: наявності/відсутності/продовження в Україні правового режиму воєнного стану; розмір винагороди не є сталою величиною та визначається в залежності від того, чи беруть військовослужбовці безпосередню участь в бойових діях, та тривалості такої участі; виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Стосовно додаткової винагороди під час дії воєнного стану за період перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого тяжкого поранення під час захисту Батьківщини та перебуванні у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з отриманим тяжким пораненням під час захисту Батьківщини за січень-квітень 2023 року, відповідач вказав, що за січень 2023 року позивачем виконувались обов`язки за посадою без виконання умов визначених Постановою № 168 відповідно позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду із розрахунку 30 000 грн пропорційно часу виконання таких обов`язків.

Відповідач вказав, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 310 від 05.03.2023 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за лютий 2023» додаткову винагороду позивач отримував лише у період з 01.02.2023 по 22.02.2023, оскільки позивач станом на день звільнення не надав до адміністративної групи штабу військової частини НОМЕР_1 підтверджуючих документів щодо перебування на стаціонарному лікуванні або у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з отриманням тяжкого поранення під час захисту Батьківщини. При цьому, після отримання позовної заяви, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 36 від 05.02.2024 внесено зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 293 від 10.10.2023 відповідно до якого позивачу здійснено нарахування та виплата додаткової винагороди під час дії воєнного стану із розмірі у 100 000 грн відповідно до вимог постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 (зі змінами) за період з 23.02.2023 по 12.04.2023.

Також відповідач заперечив щодо розміру судових витрат на правничу допомогу та вказав про їх необґрунтованість.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 27.11.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано у відповідача докази по справі.

Ухвалою суду від 08.01.2024 повторно витребувано у відповідача докази у справі.

Ухвалою від 28.02.2024 повторно витребувано у відповідача докази у справі.

Ухвалою суду від 04.04.2024 повторно витребувано у відповідача докази у справі.

17.04.2024 відповідач частково виконав вимоги ухвали суду та частково надав витребувані докази (відповідачем не надано атестат грошового забезпечення позивача за 2020, 2021 роки).

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 від 17.03.2017.

ОСОБА_1 з 19.10.2020 по 10.10.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Так, наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.10.2020 № 301 позивача зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та на всі види забезпечення з 19.10.2020, позивач прийняв з 19.10.2020 справи та посаду розвідника - номера обслуги 1 відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти в/ч НОМЕР_1 .

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.10.2023 № 293 молодшого сержанта ОСОБА_1 вирішено вважати таким, що вибув до нового місця служби у смт Шацьк Волинської області. З 10.10.2023 ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Крім іншого наказано: виплатити оклад за військовим званням та надбавку за вислугу років з 01.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 10.10.2023.

На адвокатський запит, відповідач листом від 26.10.2023 №692/8361 повідомив, зокрема про розмір грошового забезпечення, розмір індексації грошового забезпечення та про розмір додаткової винагороди, передбаченою постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 року, що нараховані та виплачені позивачеві у період служби, додавши довідку про доходи, довідку розрахунок індексації грошового забезпечення.

Так, згідно з довідкою-розрахунком індексації за період з жовтня 2020 року по жовтень 2023 року включно ОСОБА_1 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця березень 2018 року в наступних розмірах: за жовтень 2020 року в сумі 94,90 грн, за листопад 2020 року в сумі 226,29 грн, за грудень 2020 року в сумі 233,81 грн, за січень-березень 2021 року в сумі 331,42 грн/щомісячно, за квітень-червень 2021 року в сумі 415,41 грн/щомісячно, за липень-листопад 2021 року в сумі 540,03 грн/щомісячно, за грудень 2021 року - січень 2022 року в сумі 563,19 грн/щомісячно, за лютий-квітень 2022 року в сумі 672,35 грн/щомісячно, за травень 2022 року в сумі 913,01 грн, за червень 2022 року в сумі 1017,21 грн, за липень 2022 року в сумі 1066,00 грн, за серпень-жовтень 2022 року в сумі 1281,80 грн/щомісячно, за листопад 2022 року в сумі 1424,80 грн, та за грудень 2022 року в сумі 1470,83 грн, що разом становить 18373,92 грн.

Позивач вважає, що у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців на підставі постанови КМУ від 28.10.2020 №1038, індексація грошового забезпечення позивача мала проводитися із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) жовтень 2020 року та мала застосовуватися мінімальна фіксована індексація 4258,75 грн, відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою КМУ від 17.07.2003 №1078.

Позивач вказав, що у період з 19.10.2020 по 10.10.2023 відповідач нараховував грошове забезпечення виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018, що не заперечується відповідачем.

Також матеріалами справи підтверджується, що у період проходження військової служби позивач отримав два поранення (мінно-вибухові травми).

Так, згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.08.2022, виданою госпітальним відділенням військової частини НОМЕР_1 , позивач перебував у стаціонарі з 27.07.2022 по 04.08.2022 з діагнозом: МВТ (27.07.2022), струс головного мозку, Акубаротравма, перфорація (посттравматична) барабанної перетинки справа, змішана приглухуватість справа. Рекомендації: лікування в отоларингологічному відділенні медичного закладу вторинного/третинного рівня надання медичної допомоги.

Відповідно до виписки №544 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 17.08.2022, виданою Державною установою «Інститут отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка НАМН України» , позивач перебував у стаціонарі з 08.08.2022 по 17.08.2022 з діагнозом: Н72 Перфорація барабанної перетинки справа (посттравматична) наслідки мінно-вибухової травми (27.07.2022). Рекомендації: ВЛК на 30 днів.

Згідно з довідкою військово лікарської комісії №115 від 17.08.2022 діагноз: перфорація барабанної перетинки справа (посттравматична), наслідки мінно-вибухової травми (27.07.2022). Травма ТАК, пов`язана з проходженням військових обов`язків, пов`язаних з захистом Батьківщини. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 176 від 02.09.2022 позивач 27.07.2022 отримав: МВТ, акубаротравму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, перфорацію правої барабанної перетинки за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу військової частини в районі пункту Богородичне Донецької області внаслідок підриву протитанкової міни.

Згідно з вказаною вище довідкою, травмування не пов`язане з використанням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, під час травмування перебував в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронежилет).

Отже, ОСОБА_1 після отриманої травми 27.07.2022 за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини перебував на стаціонарному лікуванні у період з 27.07.2022 по 04.08.2022, з 08.08.2022 по 17.08.2022 та у відпустці на 30 днів за висновком ВЛК.

Також 21.11.2022 ОСОБА_1 вдруге отримав мінно-вибухову травму.

Так, згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4318 від 30.11.2022, виданою КНП «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради, позивач перебував у стаціонарі з 23.11.2022 по 30.11.2022 з діагнозом: МВТ (21.11.2022), струс головного мозку, Акубаротравма, перфорація (посттравматична) барабанної перетинки справа, кондуктивна правостороння приглухуватість. Рекомендації: потребує хірургічного лікування в умовах військового госпіталю (тимпанопластика).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №286 від 20.12.2022 ОСОБА_1 діагноз: стан після МВТ (21.11.2022), ЗЧМТ. Струс головного мозку із стійким цефалгічним синдромом. Акубаротравма із порушенням цілісності правої барабанної перетинки. Правобічний гострий постравматичний перфоративний отит. Остеохондроз грудного відділу хребта. Вертеброгенна торакалгія. Гіпертонічна хвороба І ст, ст. 2. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб наказу МОУ №402 від 14.08.2008 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до виписки №544 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №21710-22 від 21.12.2022, виданою КП Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади, позивач перебував у стаціонарі з 07.12.2022 по 21.12.2022 з діагнозом: стан після МВТ (21.11.2022). ЗЧМТ. Струс головного мозку. Постанова ВЛК КП «МО ЛМТГ» від 20.12.2022 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 днів.

Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 416 від 11.02.2023 ОСОБА_1 21.11.2022 отримав: МВТ, акубаротравму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, травматичну перфорацію барабанної перетинки справа за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі пункту Білогорівка Сєверодонецького району Луганської області внаслідок гранатометного обстрілу.

Так, згідно з вказаною вище довідкою, травмування не пов`язане з використанням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, під час травмування перебував в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронежилет).

Відповідно до виписки №787 з медичної карти стаціонарного хворого №787 від 13.03.2023, виданою КП Волинський обласний госпіталь ветеранів війни, позивач перебував у стаціонарі з 23.02.2023 по 13.03.2023 з діагнозом: стан після МВТ (27.07.2022 і 21.11.2022). ЗЧМТ. Струс головного мозку.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії КП «Волинський обласний госпіталь ветеранів війни» №47 від 13.03.2023 ОСОБА_1 діагноз: стан після МВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравма із порушенням цілісності правої барабанної перетинки (21.11.2022) у вигляді вираженої цефалгії, артеріальної гіпертензії, органічного стресового розладу, правосторонньої приглухуватості. Тяжкість отриманої травми ТЯЖКА. Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб наказу МОУ №402 від 14.08.2008 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

При цьому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2023 №70 на підставі пункту 116 підпункту 15 Положення про проходження військової служби у Збройних Силах України молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира 2 відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти, який перебуває на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 09.03.2023

Згідно з випискою №787 з медичної карти стаціонарного хворого №1911 від 01.05.2023, виданою КНП «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради, позивач перебував у стаціонарі з 22.04.2023 по 01.05.2023 з діагнозом: хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт в ст. загострення з больовим, корінцевим синдромом.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії ВЧ НОМЕР_3 від 16.05.2023 №520 ОСОБА_1 діагноз: наслідки повторних ВТ (27.07.22022, 21.11.2022), ЗЧМТ, струс головного мозку у вигляді вираженого цефалгічного, вестебуло-атактичного, астено-невротичного синдромами, вторинної артеріальної гіпертензії, акубаротравматичного ураження у вигляді хронічної кондуктивної приглухуватості. Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. На підставі статті 75в, 79г, 34в, 64в, 23в, 43 в графи ІІ Розкладу хвороб, графи 1 ТДВ «Б» не придатний до військової служби у десантно-штурмових військах. Придатний до військової служби.

Згідно з довідкою про доходи позивача від 20.10.2023 №1444фс нараховано грошове забезпечення становить, зокрема:

у лютому 2022 року у розмірі 13773,50 грн, інші нарахування 3338,71 грн

у березні 2022 року у розмірі 18170,70 грн, інші нарахування 29550,69 грн,

у квітні 2022 року у розмірі 18170,70 грн, інші нарахування 83306,45 грн,

у травні 2022 року у розмірі 18170,70 грн, інші нарахування 117498,35 грн,

у червні 2022 року у розмірі 18411,36 грн, інші нарахування 100000 грн,

у липні 2022 року грошове забезпечення 18515,56 грн, інші нарахування 100000 грн,

у серпні 2022 року грошове забезпечення 18564,56 грн, інші нарахування 100000 грн,

у вересні 2022 року грошове забезпечення 18780,15 грн., інші нарахування 45806,46 грн,

у жовтні 2022 року грошове забезпечення 18780,15 грн, інші нарахування 100000 грн,

у листопаді 2022 року грошове забезпечення 18780,15 грн, інші нарахування 93225,81 грн,

у грудні 2022 року грошове забезпечення 18923,15 грн, інші нарахування 188416,05 грн,

у січні 2023 року грошове забезпечення 18923,18 грн, інші нарахування 30000 грн,

у лютому 2023 року грошове забезпечення 17498,35 грн, інші нарахування 30000 грн, у березні 2023 року грошове забезпечення 27071,75 грн, інші нарахування 93571,43 грн,

у квітні 2023 року грошове забезпечення 27071,75 грн, інші нарахування 0 грн,

у травні 2023 року грошове забезпечення 27071,75 грн, інші нарахування 0 грн,

у червні 2023 року грошове забезпечення 27071,75 грн, інші нарахування 0 грн,

у липні 2023 року грошове забезпечення 20184,41 грн, інші нарахування 0 грн,

у серпні 2023 року грошове забезпечення 662,50 грн, інші нарахування 0 грн,

у вересні 2023 року грошове забезпечення 662,50 грн, інші нарахування 54143,50 грн,

у жовтні 2023 року грошове забезпечення 932,66 грн, інші нарахування 0 грн.

При цьому, відповідачем, разом з відзивом надано копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2024 №36 про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2023 №293.

Зі змісту вказаного вище наказу вбачається доповнення наказу від 10.10.2023 №293 щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії військового стану за період безпосередньої участі у бойових діях або здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах з 23.02.2023 по 12.04.2023.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Стосовно правомірності розрахунку грошового забезпечення позивача, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанови № 704), якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до п. 10 Постанови № 704 вказана постанова набрала чинності з 01.01.2018.

Постановою № 704, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови № 704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У свою чергу, у пункті 1 приміток Додатку 1 до Постанови № 704 закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

У примітці Додатку 14 Постанови № 704 визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

З 24.02.2018 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), п. 6 якої, пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Як наведено вище, станом на час прийняття Постанови № 704, пункт 4 зазначеної постанови передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

В подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103.

Отже, з 29.01.2020 відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, яка запроваджувала алгоритм розрахунку посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

При цьому необхідно врахувати, що 01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (далі - Закон № 1774-VIII) пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017.

Таким чином, п. 4 Постанови № 704 щодо встановленого алгоритму розрахунку «але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року» під час розрахунку посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, не застосовується, а здійснюється шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

За наведених обставин суд вважає, що з 29.01.2020, розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, є множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Оскільки позивач звертається з позовними вимогами за період з 19.10.2020 по 10.10.2023, то розрахунковою величиною для визначення розміру його посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення, повинно бути визначене шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01.01.2021, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023.

Разом з цим, пунктами 1 і 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704» (далі Постанова № 481) вирішено:

- Скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (Офіційний вісник України, 2018 р., № 20, ст. 662).

- Внести зміну до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374), виклавши абзац перший в такій редакції:

« 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Постанова № 481 набула чинності 20.05.2023.

На момент розгляду цієї справи Постанова № 481 нечинною не визнавалася.

Отже, щодо частини спірного періоду з 20.05.2023 по 10.10.2023 підлягають застосуванню приписи п. 4 Постанови № 704 в редакції Постанови № 481.

Відтак, у період з 20.05.2023 по 10.10.2023 відсутні підстави для здійснення розрахунку грошового забезпечення позивача і відповідних виплат при звільненні з військової служби виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023.

Правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема у справі № 400/6214/21, не можуть бути застосовані до цього періоду з огляду на подальші законодавчі зміни, а саме набуття 20.05.2023 чинності Постановою № 481.

Отже позовні вимоги в цій частині підлягають лише частковому задоволенню, тобто, стосовно періоду по 19.05.2023. В іншій частині, в тому числі, щодо відповідних виплат при переведенні, позов задоволенню не підлягає.

При цьому, суд ураховує, що у період з 19.10.2020 по 19.05.2023 позивачу нараховувалися та виплачувалися такі виплати, зокрема: матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премії, грошова допомога на оздоровлення, що підтверджується довідками наданими на вимоги ухвали суду, отже відповідачу необхідно провести перерахунок додаткових виплат за період з 19.10.2020 по 19.05.2023.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у цій частині та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення за період з 19.10.2020 по 19.05.2023, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.

Також підлягають перерахунку виплати, що нараховані та виплачені по 19.05.2023, а саме: грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премії за період з 19.10.2020 по 19.05.2023, оскільки при їх обрахунку використано посадовий оклад та оклад за військовим званням не в тому розмірі, який визначений чинним законодавством.

Стосовно позовних вимог в частині індексації грошового забезпечення з визначенням базового місяця жовтень 2020 року, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення (надалі - Закон № 1282-ХІІ), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч. 1 № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Стаття 3 Закону України № 1282-ХІІ передбачає, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок № 1078).

Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка, а з 2016 року - 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (вказана норма застосовується з 01.12.2015).

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.

Суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

При цьому, нормами Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Пунктом 6 Порядку №1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В Законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів всіх рівнів.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.08.2019 по справі №825/694/17, від 10.09.2020 у справі №200/9297/19-а, яка враховується відповідно до положень частини 5 статті 242 КАС України.

Отже, під час проведення індексації грошових доходів базовим місяцем є місяць, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів).

Зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу».

Таким чином, після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення став березень 2018 року.

При цьому, 03.11.2020 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 № 1038, якою внесені зміни до постанови № 704.

Проте, такі зміни в жодному випадку не стосуються підвищення тарифних ставок (окладів) для позивача.

Так, пунктом 2 постанови № 1038 внесено наступні зміни у постанові Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704:

1) підпункт 3 пункту 6 викладено в такій редакції:

3) доплату за вчене звання військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, які обіймають посади, пов`язані з педагогічною або науковою діяльністю, і мають вчене звання доцента, старшого наукового співробітника або старшого дослідника, в розмірі 5 відсотків, професора - 10 відсотків посадового окладу. За наявності двох або більше вчених звань доплата встановлюється за одним (вищим) званням;;

2) у додатках до постанови:

примітки до додатка 1 викладено в новій редакції;

примітку до додатків 12 і 13 викладено в новій редакції;

додаток 14 викладено в новій редакції, відповідно до якої тарифний коефіцієнт за військовим (спеціальним) званням «молодший сержант» залишився незмінним 0,38.

При цьому тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 змін не зазнала, а тому відсутні підстави стверджувати про зміну стосовно позивача базового місяця з березня 2018 року на жовтень 2020 року.

При цьому з розрахунку нарахованої та сплаченої позивачу індексації, відповідач враховував базовим місяцем березень 2018 року.

При цьому розмір виплаченої позивачу індексації відповідає законодавству.

Наприклад, за травень 2022 року коефіцієнт індексації складав 36,8%. Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи 2481 грн. Розмір індексації за повний місяць складе: 2481 х 36,8% = 913,01 грн.

Аналогічно за наступні місяці:

2022 Червень 2481 х 41 = 1017,21;

2022 Липень 2600 х 41 = 1066,00;

2022 Серпень 2600 х 49,3 = 1281,80;

2022 Вересень 2600 х 49,3 = 1281,80;

2022 Жовтень 2600 х 49,3 = 1281,80;

2022 Листопад 2600 х 54,8 = 1424,80;

2022 Грудень 2684 х 54,8 = 1470,83.

Так само і в інших місяцях проходження служби позивачем.

Відповідно до пункту 10-2 Порядку № 1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.

Як зазначалось вище, позивач вступив на військову службу пізніше березня 2018 року - місяця підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає військовослужбовець.

Отже, базовим місяцем для позивача як для новоприйнятого військовослужбовця при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації є березень 2018 року, а не січень 2008 року.

Те саме зазначено і в листі Міністерства соціальної політики України від 28.04.2016 № 201/10/1.37-16, де надано роз`яснення щодо індексації заробітної плати, яке полягає в наступному: «Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник». Це роз`яснення відповідає нормам Порядку № 1078.

Отже, відповідачем не було порушено прав позивача при нарахуванні і виплаті йому індексації грошового забезпечення, не було неправомірно зменшено її розмір, відтак, підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає.

Стосовно позовних вимог в частині виплаченої не в повному обсязі додаткової винагороди згідно постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць за періоди березень-квітень 2022 року, вересень 2022 року та січень-квітень 2023 року, суд зазначає наступне.

Так, в адміністративному позові позивач зазначив, що він перебував в районі бойових дій з 24.02.2022 року.

У зв`язку із пораненням отриманим 27.07.2022 позивач у періоди з 27.07.2022 по 04.08.2022 та з 08.08.2022 по 17.08.2022 проходив стаціонарне лікування, про що свідчать виписки із медичні картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.08.2022 та № 544 від 17.08.2022. Відповідно до довідки про обставини травми від 02.09.2022 № 176 Позивач отримав поранення в районі бойових дій населеного пункту Богородичне Донецької області.

У зв`язку із пораненням отриманим 21.11.2022 позивач у періоди з 23.11.2022 по 30.11.2022, з 07.12.2022 по 21.12.2022, з 23.02.2023 по 13.03.2023 та з 22.04.2023 по 01.05.2023 проходив стаціонарне лікування, про що свідчать виписки із медичні картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4318 від 30.11.2022, № 21710-22 від 21.12.2022, №787 від 13.03.2023 та № 1911 від 01.05.2023. Відповідно до довідки про обставини травми від 11.02.2023 № 416 Позивач отримав поранення в районі бойових дій населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області.

Таким чином, позивач вважає, що у період з 24.02.2022 по 01.05.2023 йому мала нараховуватись та виплачуватись додаткова винагорода у розмірі 100000 грн в розрахунок на місяць, тобто за весь період перебування в зоні бойових дій та на стаціонарному лікуванні, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони до іншого, перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Однак, відповідно до довідки про доходи від 20.10.2023 № 1444/ФС за період лютий 2022 року - жовтень 2023 року позивачу було нараховано та виплачено лише частку додаткової винагороди. При цьому, за червень-серпень та жовтень-грудень 2022 року виплачено додаткову винагороду у повному обсязі; за березень-квітень 2022 року, за вересень 2022 року, січень-березень 2023 року - виплачено лише частку; за квітень 2023 року - не виплачено у повному обсязі.

Вважає, що відповідачем допущено бездіяльність, яка полягає у нездійсненні повного нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень за періоди березень-квітень 2022 року, вересень 2022 року, січень-квітень 2023 року.

Згідно з ст.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 (в редакції до 19.07.2022) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до абзацу 4 п.1 Постанови №168 (в редакції після 19.07.2022) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, з 24.02.2022 у військовослужбовців Збройних Сил України які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Також, з аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, слід зауважити, що згідно з абз.2 пункту 8 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий.

Матеріалами справи підтверджується, що наказом Командира військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2022 №107 зобов`язано виплатити позивачу додаткову грошову допомогу відповідно до постанови №168 за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 у розмірі 100000 грн (згідно додатку №3 за №536); наказом від 04.05.2022 №139 наказано виплатити додаткову винагороду, зокрема ОСОБА_1 за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 у розмірі 100000 грн (згідно додатку № 2 за №557); наказом від 02.10.2022 №413 - за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 у розмірі 100000 грн (згідно додатку № 2 за №895); наказом від 05.03.2023 №310 - за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 у розмірі 100000 грн (згідно додатку № 2 за №1629).

Інші накази щодо виплати додаткової винагороди або докази виконання бойових завдань в інший період в матеріалах справи відсутні.

При цьому, як встановлено судом, ОСОБА_1 після отриманої травми 27.07.2022 за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини перебував на стаціонарному лікуванні у період з 27.07.2022 по 04.08.2022, з 08.08.2022 по 17.08.2022 та у відпустці на 30 днів за висновком ВЛК.

Також, позивач перебував на стаціонарному лікуванні після отриманої 21.11.2022 мінно-вибухової травми з 23.11.2022 по 30.11.2022, з 07.12.2022 по 21.12.2022, у відпустці за станом здоров`я 30 календарних днів, з 23.02.2023 по 13.03.2023 та у відпустці за станом здоров`я 30 календарних днів.

Суд зазначає, що обидві вищевказані умови дотримані та підтверджуються вищевказаними довідками про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), а також наявними в матеріалах справи копіями первинної медичної документації, виписками з медичної карти стаціонарного хворого, висновками ВЛК.

Відтак, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустці за станом здоров`я протягом 30 календарних днів за висновками ВЛК.

При цьому, як встановлено судом, позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду, збільшену до 100000 грн за спірний період, а саме: за березень 2022 року (виплата в квітні), за квітень 2022 року (виплата в травні), за вересень 2022 року (виплата в жовтні).

Стосовно січня-квітня 2023 року, суд зазначає, що згідно з матеріалами справи позивач з 07.12.2022 по 21.12.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку із пораненням за постановою ВЛК КП «МО ЛМТГ» від 20.12.2022 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 днів та з 23.02.2023 по 13.03.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку із пораненням, за висновком ВЛК №47 від 13.03.2023 ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Отже, позивач має право на виплату додаткової винагороди відповідно до постанови №168 у розмірі 100000 грн з 01.01.2023 по 20.01.2023 та з 23.02.2023 по 12.04.2023.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що за січень 2023 року позивачу виплачено додаткову винагороду в розмірі 93571,43 грн, що підтверджується довідкою про розмір грошового забезпечення позивача від 11.04.2024 №831/ФС. Також, згідно наказу командира військової частини №36 від 05.02.2024 внесени зміни до наказу №293 від 10.10.2023, зокрема доповнивши щодо виплати додаткової винагороди згідно з постановою КМУ №168 в розмірі 100000 грн за період з 23.02.2023 по 12.04.2023. Виплату додаткової винагороди за період з 23.02.2023 по 12.04.2023 позивач підтвердив, надавши суду докази зарахування коштів 20.02.2024 у розмірі 159007,14 грн.

Оскільки доказів виконання позивачем бойових завдань після 12.04.2023 в матеріалах справи відсутні, при цьому ураховуючи, що у період з 22.04.2023 по 01.05.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт в ст. загострення з больовим, корінцевим синдромом (тобто не пов`язано з захистом Батьківщини), підстави для зобов`язання відповідача здійснити виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн за весь квітень 2023 року та травень 2023 року відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць за періоди березень-квітень 2022 року, вересень 2022 року та січень-квітень 2023 року військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, на підставі пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, за виключенням раніше виплаченої частини додаткової винагороди.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За подання даного позову позивачем судовий збір не сплачено, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір.

При цьому позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Так, положеннями частини 2 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст.134 КАС України).

Частинами 4, 5, 6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як убачається з матеріалів справи, витрати позивача на правничу допомогу підтверджується договором про надання правової допомоги від 30.05.2023, укладеного між позивачем та адвокатом Берзінь С.Л., квитанцією до прибуткового касового ордера від 06.11.2023 відповідно до договору про надання правової допомоги від 30.05.2023 на суму 5000 грн.

При цьому, враховуючи часткове задоволення позовних вимог (частково в частині однієї вимоги із заявлених трьох), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення у період з 19.10.2020 по 19.05.2023 з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 із застосуванням з 29.01.2020 показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, для визначення розмірів складових грошового забезпечення;

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_4 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ) щомісячного грошового забезпечення відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18) за період з 19.10.2020 по 31.12.2020 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020; з 01.01.2021 по 31.12.2021 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021; з 01.01.2022 по 31.12.2022 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022; за період з 01.01.2023 по 19.05.2023 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт, а також здійснити перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, премії за період проходження військової служби з 19.10.2020 по 19.05.2023.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв