Справа № 216/6097/23
Суддя: КУЗНЕЦОВ Р. О.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/6097/23
провадження 2-а/216/16/24
РІШЕННЯ

іменем України

18 квітня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Гулковського О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Максимова Р.І.,

представника відповідача Кушнір О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, стягнення штрафу, сплаченого на виконання постанови та інших витрат, сплачених громадянином, у зв`язку з притягненням його до адміністративної відповідальності та моральної шкоди,

встановив:

Представник позивача, адвокат Максимов Р.І., звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ст. лейтенанта Мартинюка С.С. серії БАА №482799 від 08.09.2023 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн, у зв`язку з вчиненням правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП. Згідно з даною постановою позивач порушив п. 15.1, 15.2, 2.1 а) та р. 33 Правил дорожнього руху України, а саме: здійснив стоянку транспортного засобу в невідведеному для цього місці, а саме, в місці для висадки пасажирів, чим спричинив перешкоду для руху іншим учасникам дорожнього руху, порушуючи спеціально відведене місце для стоянки позначене дорожнім знаком 5.42.1 р. 33 ПДР України, а також керував транспортним засобом не маючи права керувати таким транспортним засобом. Позивач вважає винесену постанову незаконною, такою, що винесена всупереч вимогами чинного законодавства, без з`ясування обставин справи, вказує, що оскаржуваною постановою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень. Крім цього, транспортний засіб позивача Honda РС37, державний номерний знак НОМЕР_1 , за допомогою евакуатора було доставлено на штрафмайданчик, де він знаходився три доби. За актом приймання-передачі від 08.09.2023 позивачу було повернуто транспортний засіб, при чому під час підписання акту позивач вказав про претензії щодо появи після зберігання транспортного засобу на ньому ушкоджень у вигляді подряпини справа на хвості, вм`ятини на ободі переднього колеса та пошкодження пластику під хвостом. 08.09.2023 позивачем сплачено 360 грн за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику, 1500 грн за евакуацію транспортного засобу, 3400 грн штрафу, 150 грн за касове обслуговування при здійсненні платежів та 162,30 грн комісії, а загалом 5572,30 грн. З діями працівників поліції і як наслідок винесеною постановою позивач не згоден, оскільки транспортним засобом він не керував і не паркував його в невідведеному для цього місці, а транспортний засіб у місці його перебування не здійснював перешкоду для руху іншим учасникам дорожнього руху. Так, як вбачається з фотознімків на них зафіксовано транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_2 , який відповідно до відкритих даних ресурсу OpenDataUA, належить транспортному засобу YAMAHA YZF-R6, в той час як постанову винесено відносно транспортного засобу мотоциклу Honda РС37, державний номерний знак НОМЕР_1 , належному ОСОБА_1 . Також, як вбачається з зазначених фотознімків, єдиний знак, який є на АЗС «ОККО» це знак 5.38 «Місце для стоянки». Крім того, порушення знаку 5.42.1 взагалі абсурдне, оскільки цей знак означає «Пункт зупинки трамвая», проте во вулиці Вільної Ічкерії в місті Кривому Розі взагалі відсутня трамвайна колія, тим паче місцем вчинення правопорушення, на думку поліції, є АЗС «ОККО», яка знаходиться на з`їзді з дороги. Разом з тим, на момент залишення там транспортного засобу, у зв`язку з відсутністю водія для керування ним, транспортний засіб був припаркований на крайній частині АЗС, на спеціальному місці для паркування автомобілів та більше того, він знаходився на крайній частині цього місця для паркування, у зв`язку з чим не спричиняв перешкоду для руху іншим учасникам дорожнього руху. Зважаючи на викладене позивач просить скасувати спірну постанову, а також стягнути з держави 360 грн за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику, 1500 грн за евакуацію транспортного засобу, 3400 грн штрафу, 150 грн за касове обслуговування при здійсненні платежів та 162,30 грн комісії, а загалом 5572,30 грн, моральну шкоду 20000 грн та судові витрати у справі 10536,80 грн.

Представник відповідача направила до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що оскаржувана постанова винесена в межах повноважень інспектора патрульної поліції в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, тому підстави для її скасування відсутні, що підтверджується відеозаписом з боді-камер працівників поліції.

В свою чергу представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що на час винесення оскаржуваної постанови у інспектора поліції були відсутні дані хто саме керував даним транспортним засобом, про що останній зазначає на відеозаписі, проте під тиском працівників поліції, щоб забрати свій транспортний засіб з штраф-майданчика позивач змушений був повідомити, що саме він перекотив мотоцикл до місця, звідки його евакуювали, також відсутні докази, що транспортний засіб суттєво перешкоджав дорожньому рух або створював загрозу безпеки руху, тому його подальша евакуація є незаконною.

Позивач та його представник під час розгляду справи позов підтримали та наполягали на його задоволенні.

Представник відповідача проти позову заперечувала та просила оскаржувану постанову залишити без змін.

Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Предметом оскарження у справі, що розглядається, є постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №482799 від 08.09.2023, на підставі якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, що узгоджується із п. 1.3 Правил, згідно з яким учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до оскаржуваної постанови вбачається, що 05.09.2023, о 22 год. 20 хв. у м. Кривому Розі по вул. Вільної Ічкерії, 15, АЗС «ОККО» ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda PC37», реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснив стоянку т/з в невідведеному для цього місці, а в місці, позначеному табличкою «місце для висадки пасажирів», чим створив перешкоду для руху іншим учасникам дорожнього руху, проігнорувавши спеціально відведене місце для стоянки, позначене дорожнім знаком «5.42.1» Розділу 33 ПДР України, а також керував т/з не маючи права керування таким т/з, чим порушив п. 15.1, 15.2, 2.1 а) та р. 33 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

При цьому, Правилами дорожнього руху України передбачено:

- п. 15.1 зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі;

- п. 15.2 за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка, чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху);

- п. 2.1 а) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- дорожній знак 5.42.1 «Місце для стоянки» - місця та майданчики для стоянки транспортних засобів.

Адміністративним правопорушенням, відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП визначається ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Приміткою до вказаної статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Так, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтею 121-3, частинами третьою, п`ятою, шостою і сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), статтями 122-5, 124, 126, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов`язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху або не створює загрозу безпеці руху, крім розміщення транспортного засобу на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик. Випадки тимчасового затримання транспортного засобу та доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик визначені частиною третьою статті 265-4 цього Кодексу. При тимчасовому затриманні транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу має бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Інформація про тимчасове затримання транспортного засобу має невідкладно передаватися на абонентський номер рухомого (мобільного) зв`язку та на адресу електронної пошти, зазначені належними користувачами або особами, за якими зареєстровані транспортні засоби, відповідно до статті 279-4 цього Кодексу. У разі заподіяння транспортному засобу шкоди при його транспортуванні та/або зберіганні завдані збитки відшкодовуються за рахунок суб`єкта господарювання, що надає такі послуги, та/або відповідного страхового відшкодування, що здійснюється за правовідносинами обов`язкового страхування цивільної відповідальності суб`єкта господарювання, що надає послуги із транспортування та/або зберігання транспортних засобів у разі їх тимчасового затримання

Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата. Повернення транспортного засобу, затриманого шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, відбувається невідкладно за зверненням відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, після сплати штрафу за вчинене правопорушення та оплати вартості послуги із транспортування та/або зберігання транспортного засобу.

Порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З оглянутого відеозапису з боді-камери працівника полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, судом з`ясовано, що 05 вересня 2023 року інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ст. лейтенантом поліції Мартинюком С.С. було виявлено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме: порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, транспортним засобом «Honda PC37», реєстраційний номер НОМЕР_3 , за адресою м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, 15 АЗС «ОККО», чим порушено вимоги п. 15.1, 15.2 Правил дорожнього руху України в частині заборони зупинки або стоянки транспортного засобу у спеціально не відведених для цього місцях чи не на узбіччі, а також заборони зупинки або стоянки транспортного засобу у місці, де це перешкоджає іншим учасникам дорожнього руху.

У відповідності до положень статті 14-2 КУпАП, інспектором ППП було здійснено фіксацію обставин порушення правил зупинки/стоянки в режимі відеозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: дату, час вчинення порушення та місце розташування транспортного засобу.

Враховуючи, що було проведено фіксацію обставин порушення в режимі відеозйомки та через відсутність можливостей встановити особу, зазначену у ч. 2 ст. 14-2 КУпАП на місці вчинення правопорушення, яка є суб`єктом правопорушення, так як позивач відмовився надати будь-які документи на транспортний засіб та вказував, що не керував ним, інспектором ППП, у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме, здійснення стоянки т/з в невідведеному для цього місці, тобто в місці, позначеному табличкою «місце для висадки пасажирів» та створення перешкод для руху іншим учасникам дорожнього руху, інспектором ППП здійснено тимчасове затримання транспортного засобу «Honda PC37», реєстраційний номер НОМЕР_3 , шляхом доставки його для зберігання на спеціальний майданчик, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, буд. 11.

Після встановлення відповідальної особи, інспектором ППП 08 вересня 2024 року було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА №482799.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП визначено, що ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Випадки розміщення транспортного засобу, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, визначені частиною третьою статті 265-4 КУпАП. Зокрема, транспортний засіб своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, (п. 3 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП).

З матеріалів відеофіксації вбачається, що транспортний засіб «Honda PC37», реєстраційний номер НОМЕР_3 , знаходиться безпосередньо біля таблички «місце для висадки пасажирів», при цьому, припаркований перпендикулярно проїзній частині дороги, тим самим створюючи умови, що унеможливлюють висадку пасажирів у цьому місці іншими учасниками дорожнього руху.

Даний відеозапис з бодікамер працівників поліції повністю відповідає вимогам ст.ст. 72-74 КАС України та є належним та допустимим доказом у даній справі.

З вищевикладеного вбачається, що дії інспектора ППП вчинені згідно з вимогами чинного законодавства, а постанова про накладення адміністративного серії БАА №482799 від 08.09.2023 є правомірною.

До того ж, під час розгляду справи позивач пояснив, що не заперечує, що транспортний засіб ним самим був припаркований з порушенням правил зупинки та стоянки транспортних засобів, при цьому зауважив, що на мотоциклі спочатку приїхав його товариш, а він потім відкотив його від заправочної колонки до місця паркування, також не заперечував, що він був водієм цього транспортного засобу.

Адміністративним правопорушенням, відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП визначається керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У вчиненні позивачем даного правопорушення у суду сумніви відсутні, так як позивач, пояснив, що даний транспортний засіб належить йому та саме він керував даним т/з, а посвідчення водія у нього відсутнє.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішення даної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові можуть бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що дії відповідача стосовно спірного питання відповідають вимогам діючого законодавства, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Не може суд прийняти до уваги наполягання позивача на позові, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються, зводяться до переоцінки доказів у справі та жодним чином не звільняють позивача від відповідальності за порушення правил зупинки та стоянки транспортних засобів.

Частиною третьою статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, беручи до уваги вищевказане, суд приходить до висновку, що постанова інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ст. лейтенанта Мартинюка С.С. серії БАА №482799 від 08.09.2023, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки винесена на підставі доказів, які доводять факт вчинення правопорушень, а тому підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.

Крім цього, оскільки у задоволенні позову відмовлено, суд відмовляє позивачу у стягненні на його користь судових витрат у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 122, 222, 245, 251, 258, 280, 283, 284, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 5, 14 Закону України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, ст.ст. 2, 5, 9, 19, 72-77, 90, 118-123, 139, 205, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295 КАС України суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, стягнення штрафу, сплаченого на виконання постанови та інших витрат, сплачених громадянином, у зв`язку з притягненням його до адміністративної відповідальності та моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення суб`єкта владних повноважень, а саме: постанову інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ст. лейтенанта Мартинюка С.С. серії БАА №482799 від 08.09.2023, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

- позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції національної поліції України, 6, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, 11.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ