Справа № 183/2137/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 квітня 2024 рокуСправа № 183/2137/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучма К.С., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування протоколу про вчинення адміністративного порушення, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, зобов`язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05.03.2024 року звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зі складення 26.10.2023 року протоколу про адміністративне порушення за ч.2 ст.203 КУпАП, постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 3 400 грн. та прийняття рішення № 10 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, та скасувати;

- зупинити дію рішення № 10 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства;

- зобов`язати надати дозвіл на право проживання в Україні з видачею посвідки.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.03.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування протоколу про вчинення адміністративного порушення, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, зобов`язання вчинення дій, передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Перевіривши матеріали позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для його повернення з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах щодо спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 3 частини першої статті 4 цього Кодексу міститься визначення поняття "адміністративний суд", згідно з яким - це суд, до компетенції якого зазначеним Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ. За пунктом 5 цієї частини статті під адміністративним судочинством розуміється діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому ст.20 КАС України визначено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

Зокрема відповідно до п.п.1 ч.1, 2 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Статтею 286 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Стаття 288 КАС України визначені особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну чи їх примусове видворення за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів чи підрозділів, органу охорони державного кордону, органу Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Адміністративні справи, визначені цією статтею, розглядаються судом за обов`язкової участі сторін у десятиденний строк з дня подання позовної заяви.

Отже, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх справ, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Згідно із частинами першою, третьою, шостою статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою. Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Положенням цієї процесуальної норми кореспондують правила частини першої статті 172 КАС України про те, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Водночас у цій статті в частинах четвертій, п`ятій та шостій встановлено заборони об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких закон встановлює особливості порядку їх розгляду. Зокрема, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (частина четверта цієї статті), а також щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам (частина п`ята цієї статті).

Поряд з тим закон встановлює умову, за якої суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може (вправі) до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства і тоді, коли розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, буде продовжувати здійснювати суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Натомість можливість роз`єднання позовних вимог застосовується у тому випадку, коли після такого роз`єднання усі роз`єднані справи підлягають розгляду у тому самому суді.

Так, у позовній заяві позивач, просить суд:

- визнати протиправними дії Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зі складення 26.10.2023 протоколу про адміністративне порушення за ч. 2 ст. 203 КУпАП, постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 3400 грн. та прийняття рішення № 10 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, та скасувати;

- зупинити дію рішення № 10 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства;

- зобов`язати надати дозвіл на право проживання в Україні з видачею посвідки.

Так, 26.10.2023 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне порушення за ч.2 ст.203 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення у розмірі 3 400 грн.

Також зазначеними вище документами роз`яснено ОСОБА_1 право на їх оскарження за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтями 288, 289 КУпАП.

Суд зазначає, що вимоги позивача про визнання протиправними дії Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зі складення 26.10.2023 року протоколу про адміністративне порушення за ч.2 ст.203 КУпАП, постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 3 400 грн. та їх скасування підсудна місцевому загального суду як адміністративному суду та розглядається протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності згідно із ст.286 КАС України.

Вимоги позивача про визнання протиправними дії Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з прийняття рішення № 10 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства та його скасування, зупинення дії рішення № 10 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства підсудна місцевому загального суду як адміністративному суду та розглядається протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності згідно із ст.288 КАС України.

Разом з тим, позовні вимоги про зобов`язання надати дозвіл на право проживання в Україні з видачею посвідки підсудна окружному адміністративному суду та розглядається в порядку та строки, передбачені в т.ч. ст.12, 173-183, 192-228, 257-262 КАС України.

Отже, заявлені позивачем у цьому позові позовні вимоги підлягають розгляду у різні строки та за різними порядком та формою такого розгляду.

Таким чином, позивачем у позовній заяві заявлено позовні вимоги, які підсудні різним судам, що суперечить вимогам КАС України та є порушенням правила об`єднання позовних вимог.

Об`єднання таких справ в одне провадження неможливо з огляду на особливості розгляду відповідних вимог, зокрема, обмеження статтями 286, 288 КАС України строку розгляду адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та розгляду позовної заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну чи їх примусове видворення за межі України терміном у десять днів.

Крім того, неможливість об`єднання позовних вимог вбачається також у тому, що після роз`єднання таких вимог роз`єднані справи підлягають розгляду різними судами (окружним адміністративним судом та місцевим загальним судом як адміністративним).

Згідно із пунктом 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

У даному випадку відсутні підстави для застосування положень статті 172 КАС України, оскільки частиною четвертою цієї статті закріплено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Отже, позивачем заявлені позовні вимоги, щодо яких процесуальним законом визначена виключна підсудність різним судам, що становить порушення правил об`єднання позовних вимог.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для застосування правил об`єднання і роз`єднання позовів, визначених у статті 172 КАС України, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалах від 09.10.2023 року у справі №990/105/23, від 10.10.2023 року у справі №990/250/23, від 31.10.2023 року у справі №990/277/23.

На підставі викладеного, керуючись ст.169, ст.ст.243, 248 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування протоколу про вчинення адміністративного порушення, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, зобов`язання вчинення дій - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 КАС України та може бути оскаржена в строки передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма