Справа № 291/3/24
Суддя: Митюк О. В.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 291/3/24
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2024 року

Ружинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Митюк О.В.

за участю секретаря Колесник Р.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Горячих В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Семенчука Віталія Вікторовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ружинського районного суду Житомирської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Семенчука Віталія Вікторовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 28 грудня 2023 року близько 15 год. 30 хв. в с.Чорнорудка Бердичівського району Житомирської області він керував автомсбілем Пежо, державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції, які вказали, що він порушив правила дорожнього руху, оскільки не був пристебнутий ременем безпеки.

Незважаючи на те, що вказане не відповідало дійсності, поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Семенчуком В.В. відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД №952151.

Відповідно до вищевказаної постанови він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП України за те, що : «28.12.2023 р. о 15 год. 30 хв. в с.Чорнорудка по вул.Вчительській керував автомобілем з не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.п.2.3в ПДР України , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 ст.121 КУпАП».

За вчинення вказаного правопорушення поліцейським на нього накладено адміністративне стягнення - штраф в сумі 510 грн. 00 коп.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позові.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився, направив мотивований відзив на позов, вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, винесену уповноваженою посадовою особою, за наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідач 2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений. Відзив на позов не подавав.

Заслухавши пояснення позивача його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №952151 від 28.12.2023 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., за те, що позивач, 28.12.2023 року о 15 год. 30 хв. в с.Чорнорудка, керував транспортним засобом «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1 з не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.10).

Згідно з п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих вплів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як випливає із рішення Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Згідно п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до п.2.3.в ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно ч.5 ст.121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, що мають функції фото- та відеозйомки, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (даті - Закон) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП).

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пунктом 10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, визначено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а згідно з пунктом 1 розділу IV цієї Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час здійснення патрулювання поліцейськими ВПД №2 (смт.Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області було помічено автомобіль марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в с.Чорнорудка, Бердичівського району, Житомирської області.

Під час зупинки ТЗ працівниками поліції було встановлено, що позивач, не був пристебнутий ременем безпеки, про що йому було повідомлено. Після встановлення особи позивача, було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, заслухано усні пояснення по факту вчиненого ним правопорушення, повідомлено яка справа розглядається та що він буде притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Після дослідження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, заслухавши та врахувавши його усні пояснення поліцейським ВПД №2 (смт.Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області винесено на позивача постанову серії БАД №952151 за ч. 5 ст.121 КУпАП, згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, підтверджується матеріалами відео зйомки, приєднаними відповідачем до відзиву на позов.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що під час події перебував разом з ОСОБА_1 в автомобілі, були пристебнуті пасками безпеки, коли зупинив їх патруль. В кабіні відсутнє заднє вікно.Автомобіль призначений для перевезення вантажу. Поліцейське авто зупинилося позаду автомобіля ОСОБА_1 Чув як поліцейський представився і попередив про відео фіксацію події. Решту розмови між поліцейським і ОСОБА_1 не чув, відео реєстратор у автомобілі відсутній. Автомобіль напівгрузовий, є власністю їхнього знайомого. Транспортний засіб розрахований на дві людини.

Свідок ОСОБА_1 суду пояснив, що заднього вікна в автомобілі немає, і не передбачено, тому поліцейські не могли бачити що відбувається в автомобілі. Включив поворотник, обігнали автомобіль, який їхав позаду, а потім зупинили його автомобіль.

Частиною 1 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інспектором патрульної поліції встановлена особа правопорушника, ступінь його вини та інші обставини, жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, постанова винесена згідно ст.258 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Постановою Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок про те, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 у справі №520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовані сукупними в матеріалах справи доказами.

З відтворених у судовому засідані відеозаписів у режими повільного перегляду та збільшення зображення вбачається, що позивач 28.12.2023 року о 15 год. 30 хв. в с. Чорнорудка, керував транспортним засобом «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1 з не пристебнутим ременем безпеки.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_2 , який перебуває в добрих відносинах з позивачем.

Також суд, критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_1 , та не бере їх до уваги, оскільки свідок є позивачем по справі та його покази по справі як позивача, та як свідка є ідентичними.

Перед судом не доведено порушення відповідачем будь-яких правових норм щодо розгляду справи, не встановлено невикористання відповідачем передбачених законом засобів доказування, обов`язковість використання яких була б встановлена законом. Таким чином, складена інспектором поліції постанова є належним і допустимим доказом правомірності рішення, дій відповідача по справі, судом не встановлено порушень під час її складання, які були б беззаперечною підставою для її скасування.

Відповідачем з урахуванням принципу «раціонального сумніву» доведено правові підстави для реалізації наданих йому повноважень, аналогічно цьому в справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 90 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Пояснення сторони позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №952151 від 28.12.2023 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 510 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 121 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 241, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Семенчука Віталія Вікторовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 23.04.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного протягом десяти днів.

Учасники по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, яке знаходиться за адресою: 10008, м. Житомир, вул. Старий бульвар, 5/37, .

Відповідач: Поліцейський сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Семенчук Віталій Вікторович, місце роботи:13601, смт.Ружин, вул.Бірюкова, 29, Бердичівського району Житомирської області.

Суддя О. В. Митюк.