Справа № 480/9878/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2024 року Справа № 480/9878/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач 1, ГУ ПФУ в Сумській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі по тексту - відповідач 2, ГУ ПФУ в Полтавській області), і просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у зарахуванні архівної довідки про заробітну плату від 12.02.2019 № Г-4/К-22, виданої Державною установою Об`єднаний державний архів Челябінської області, за період роботи з 03.09.1984 по 05.11.1991 при перерахунку пенсії; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20.02.2023 №13 про відмову у зарахуванні архівної довідки про заробітну плату від 12.02.2019 № Г-4/К-22, виданої Державною установою Об`єднаний державний архів Челябінської області, за період роботи з 03.09.1984 по 05.11.1991 при перерахунку пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок розміру пенсії з урахуванням заробітної плати (доходу), на підставі архівної довідки від 12.02.2019 № Г-4/К-22, виданої Державною установою Об`єднаний державний архів Челябінської області, за період роботи з 03.09.1984 по 05.11.1991, починаючи з 16.02.2023.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою, у якій, крім іншого, просив провести перерахунок його пенсії з урахуванням архівної довідки від 12.02.2019 № Г-4/К-22, виданої Державною установою Об`єднаний державний архів Челябінської області. ГУ ПФУ в Сумській області листом повідомив, що за результатами розгляду заяви позивача про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки від 12.02.2019 № Г-4/К-22 ГУ ПФУ в Полтавській області рішенням від 20.02.2023 № 13 відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати. Позивач не погоджується із прийнятим рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області, вважає, що довідка від 12.02.2019 № Г-4/К-22 про заробітну плату видана на підставі первинних документів та відповідає Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, повинна бути врахована відповідачами та розмір пенсії повинен бути перерахований.
Представник ГУ ПФУ в Полтавській області подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що 16.02.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про проведення перерахунку пенсії (зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000) та надав довідку №Г4/К-22 від 12.02.2019, видану Державною установою Об`єднаний державний архів Челябінської області. Тобто, позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії, під час, коли в Україні не діяла Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії з урахування довідки №Г4/К-22 від 12.02.2019. Щодо позовних вимог стосовно зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок розміру пенсії представник відповідача зазначив, що виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Отже, вказані позовні вимоги є формою втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягають задоволенню.
ГУ ПФУ в Сумській області повідомлялось про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав. На виконання вимог ухвали суду від 14.09.2023 представником відповідача надано лише документи, які були витребувані судом.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Сумській області та отримує пенсію за віком відповідно до заяви від 07.02.2023. Зазначені обставини сторонами не заперечуються, зазначається ГУ ПФУ в Полтавській області у відзиві на позов.
Позивач 16.02.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про перерахунок пенсії (а.с. 63). До заяви було додано довідку від 12.02.2019 № Г-4/К-22 (далі - довідка № від 12.02.2019) про заробітну плату за період страхового стажу, набутого до 01.07.2000 (а.с. 64 зворот. стор. - 65).
Рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 20.02.2023 №13 (а.с. 64) відмовлено позивачу у перерахунку пенсії. Зазначено, що з 01.01.2023 припинено участь сторін в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Подана позивачем заява №305 від 16.02.2023 для проведення перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати за період з вересня 1984 р. по листопад 1991, згідно довідки № Г- 4/К-22 від 12.02.2019, не підтверджена первинними документами, а тому позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати.

Позивач 27.06.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою, у якій просив, крім іншого, провести перерахунок пенсії з урахуванням даних архівної довідки від 12.02.2019.

ГУ ПФУ в Сумській області листом від 27.07.2023 №1800-0202-8/33047 (а.с. 8) повідомлено позивача про те, що 16.02.2023 позивач звернувся до відділу обслуговування громадян № 9 (сервісного центру) із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії (зміна періоду 60 місяців заробітної плати до 01.07.2000). До заяви було долучено довідку від 12.02.2019. За результатами опрацювання поданих документів позивачем, рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 20.02.2023 №13 відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати. Враховуючи зазначене, для проведення перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи у ВАТ Уральський автомобільний завод, як зазначено у заяві, підстави відсутні.

Позивач не погодився із висновками відповідачів щодо підстав відмови у зарахуванні архівної довідки про заробітну плату від 12.02.2019, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Загальні засади державного пенсійного забезпечення визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення", який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Отже, з огляду на положення ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата позивача за період роботи з 03.09.1984 по 05.11.1991 у ВАТ Уральський автомобільний завод мала бути врахована при визначенні розміру пенсії позивача.

Період роботи позивача з 03.09.1984 до 05.11.1991 (включно) у ВАТ Уральський автомобільний завод підтверджується записами трудової книжки та архівною довідкою про заробітну плату від 12.02.2019 № Г-4/К-22, що видано Державною установою Об`єднаний державний архів Челябінської області.

У спірних правовідносинах ГУ ПФУ в Полтавській області рішенням відмовив позивачу в перерахунку пенсії у зв`язку із припиненням дії Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі цієї справи та за умови підтвердження стажу роботи та виплаченої заробітної плати позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Відповідно до Постанови КМУ від 29.11.2022 №1328 Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення (надалі - Постанова №1328), Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно із Угодою.

Відтак, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при врахуванні періоду отриманої заробітної плати позивача з 03.09.1984 до 05.11.1991 (включно) у ВАТ Уральський автомобільний завод.

Суд зазначає, що довідка від 12.02.2019 була видана архівною установою під час дії Угоди, міститься у матеріалах пенсійної справи позивача, надана представником ГУ ПФУ в Сумській області.

Крім того, суд звертає увагу, що як убачається із змісту такої довідки, видана така довідка Державною установою Об`єднаний державний архів Челябінської області на запит територіального органу ПФУ , а саме Південного об`єднаного УПФУ Сумської області (на даний час правонаступник ГУ ПФУ в Сумській області) №Г-4/К22 від 27.12.2018, про що зазначено у спірній довідці від 12.02.2019 6700/02.2-11 (а.с. 16).

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

У відповідності до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

13.03.1992 між країнами СНД укладено Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення. У преамбулі зазначено, що Уряди держав учасниць уклали цю Угоду: «виходячи з необхідності захисту прав громадян у галузі пенсійного забезпечення, усвідомлюючи, що кожна держава - учасниця Співдружності повинна нести безпосередню відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, визнаючи, що держави - учасниці Співдружності мають зобов`язання щодо непрацездатних осіб, які отримали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження до складу СРСР і реалізують це право на території держав - учасниць Угоди, визнаючи необхідність неухильного дотримання зобов`язань за міжнародними угодами, укладеними СРСР з питань пенсійного забезпечення».

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди від 14.01.1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійною забезпечення» (далі Постанова №1328) постановлено про вихід з Угоди про гарантії прав громадян-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 року у місті Москві.

Листом Міністерства закордонних справ України від 29.12.2022 року №72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2001 №376 (із змінами), після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 року, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19.06.2023.

Міністерство юстиції України у повідомленні від 10.01.2023, яке опубліковано у Офіційному віснику України від 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року для України 19.06.2023.

З огляду на визначені наслідки припинення дії міжнародного договору України, денонсація Угоди від 13.03.1992 означає, що вказана Угода припинила породження зобов`язань для сторін у майбутньому, але не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників цієї Угоди, які виникли в результаті її виконання, - вони зберігаються і після припинення вказаної Угоди.

Суд наголошує на тому, що Закон не має зворотної дії в часі. До того ж не зарахування стажу роботи чи розмірів заробітної плати в період чинності міжнародної угоди, осіб які працювали за межами України, у зв`язку з денонсацією угоди щодо пенсійного забезпечення з державами, - є неприпустимим та порушує конституційні принципи. Так, працюючи за межами України, особа мала легітимні очікування щодо її пенсійного забезпечення.

За наявності чинних у період роботи особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні даних довідки про заробітну плату особи, виданої у період дії Угоди.

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 у справі №820/5348/17, розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу закону (крім випадків, якщо у самому законі не визначений інший порядок), що узгоджується з принципом правої визначеності.

Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно із Угодою, в тому числі щодо страхового стажу, отриманого громадянами до підписання Угоди.

Варто зауважити, що відповідно до частини 1 статті 70 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, припинення договору відповідно до його положень або відповідно до Конвенції звільняє учасників договору від усякого зобов`язання виконувати договір у майбутньому та не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників, які виникли в результаті виконання договору до його припинення.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.13 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

В рішенні Конституційного Суду України від 07.10.2009 року №25-рп/2009 чітко зазначено, що конституційне право на соціальний захист не може бути поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської соціальної хартії та ст.46 Конституції України, працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

Суд також наголошує на тому, що закон не має зворотної дії в часі. До того ж не зарахування стажу роботи чи розмірів заробітної плати в період чинності міжнародної угоди, які працювали за межами України, у зв`язку з денонсацією угоди щодо пенсійного забезпечення з державами, - є неприпустимим та порушує конституційні принципи.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що територіальним органом Пенсійного фонду України не може бути відмовлено у врахуванні при обчисленні розміру пенсії заробітної плати (доходу) позивача за періоди роботи з 03.09.1984 до 05.11.1991 (включно) у ВАТ Уральський автомобільний завод за наявності наданої Державною установою Об`єднаний державний архів Челябінської області на запит Південного об`єднаного УПФУ Сумської області (на даний час правонаступник ГУ ПФУ в Сумській області) відповідної довідки.

Враховуючи встановлені обставини, суд визнає, що ГУ ПФУ в Полтавській області безпідставно рішенням відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням архівної довідки від 12.02.2019 № Г-4/К-22, виданою Державною установою Об`єднаний державний архів Челябінської області, за період роботи позивача з 03.09.1984 по 05.11.1991 у ВАТ Уральський автомобільний завод.

Стосовно вимог позивача про визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Сумській області щодо відмови у зарахуванні архівної довідки про заробітну плату від 12.02.2019 при перерахунку пенсії, суд відмовляє у задоволенні вказаних вимог, враховуючи наступне. Заяву позивачу від 16.02.2023 про перерахунок пенсії позивача було розглянуто ГУ ПФУ в Полтавській області та рішенням від 20.02.2023 №13 відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Позивач 27.06.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області, яке листом від 27.07.2023 №1800-0202-8/33047 лише повідомило позивача про факт відмови у перерахунку пенсії ГУ ПФУ в Полтавській області з урахуванням архівної довідки від 12.02.2019. Отже, ГУ ПФУ в Сумській області не вчиняло ніяких дій щодо відмови у перерахунку пенсії позивача з урахуванням архівної довідки про заробітну плату від 12.02.2019.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з 16.02.2023, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся 16.02.2023, а тому, із врахуванням с. 45 зазначеного Закону, пенсія підлягає перерахунку з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа, тобто з 01.03.2023.

Крім того, враховуючи те, що позивач знаходиться на обліку у ГУ ПФУ в Сумській області, яке нараховує та виплачує позивачу пенсію, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог у відповідності до ст. 9 КАС України та обрати належний спосіб захисту порушеного права позивача та зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії позивача згідно поданої заяви позивача від 16.02.2023 з урахуванням архівної довідки від 12.02.2019 № Г-4/К-22, виданою Державною установою Об`єднаний державний архів Челябінської області, з урахуванням виплачених сум.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, яким прийнято спірне рішення, суму судового збору, сплачену при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20.02.2023 №13 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, ) здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) згідно поданої заяви від 16.02.2023 з урахуванням даних архівної довідки від 12.02.2019 № Г-4/К-22, виданої Державною установою Об`єднаний державний архів Челябінської області, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета