Справа № 420/7580/24
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7580/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК» ВІННИЦЬКА ПРОМИСЛОВА ГРУПА» до Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК» ВІННИЦЬКА ПРОМИСЛОВА ГРУПА» до Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великими платниками податків від 06.02.2024 року №20 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» ()».

Ухвалою від 08.03.2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі та визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 08.03.2024 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК» ВІННИЦЬКА ПРОМИСЛОВА ГРУПА» до Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування наказу відмовлено.

27.03.2024 року до суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування клопотання зазначено, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Відповідач стверджує, що у разі допуску контролюючого органу до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, цей наказ, як акт індивідуальної дії, реалізований його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту прав платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Ухвалою від 09.04.2024 року зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «СХК» ВІННИЦЬКА ПРОМИСЛОВА ГРУПА» та Південне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків надати до Одеського окружного адміністративного суду інформацію щодо проведення/не проведення перевірки на підставі наказу від 06.02.2024 року №20 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СХК «Вінницька промислова група», а також інформацію щодо наслідків вказаної перевірки та прийнятих рішень у строк 15.04.2024 року.

На виконання ухвали позивачем та відповідачем надані докази у справі.

Учасниками процесу зазначено та надано докази на підтвердження проведення перевірки на підставі наказу від 06.02.2024 року №20 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СХК «Вінницька промислова група», за результатами перевірки складено Акт №71/34-00-07-02/33623350 від 02.04.2024 року.

Розглянувши матеріали справи та клопотання представника відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та закриття провадження, виходячи з наступного.

Позивач зазначає про протиправність оскаржуваного наказу відповідача №20 від 06.02.2024 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» ()», яким фактично вирішено провести документальну планову перевірку діяльності платника податку-позивача з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2023 року від`ємного значення податку на додану вартість та за період, перевірку яких вже було здійснено в 2023 році, а її результати відображено в акті документальної позапланової невиїзної перевірки №468/34-00-07- 01-33623350 від 29.08.2023 року

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до абзаців 1, 2, 5 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Суд також керується висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.12.2022 у цій справі, щодо врахування правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17, зокрема щодо правової природи наказу про призначення перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17, предметом якої був наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, зазначила, що у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Таким чином, як наказ про призначення перевірки, так і дії контролюючого органу щодо проведення перевірки, за умови, що ним за наслідками такої перевірки прийняті рішення про визначення грошових зобов`язань з податків та/або зборів, не можуть бути самостійними позовними вимогами.

Таке саме розуміння висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 викладено у постановах Верховного Суду від 03.02.2022 у справі №640/19884/19.

Судом встановлено, що на підставі наказу №20 від 06.02.2024 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СХК «Вінницька промислова група», за результатами перевірки складено Акт №71/34-00-07-02/33623350 від 02.04.2024 року.

Беручи до уваги правові позиції Верховного Суду у вказаних справах, суд дійшов висновку, що позов у частині вимог про визнання протиправними та скасування наказу Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великими платниками податків від 06.02.2024 року №20 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд звертає увагу також на правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 21.02.2020 року по справі №826/17123/18, відповідно до якого, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Тобто, у разі якщо позивач вважає, що відповідачем порушено порядок проведення перевірки, то відповідно такі доводи повинні бути предметом розгляду справи щодо оскарження саме податкових повідомлень рішень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною першою статті 239 КАС України визначено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду у справах №816/228/17, №813/5892/15, №826/9464/18 у цій справі поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, необхідно тлумачити в контексті частини третьої статті 124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підпадають під юрисдикцію не лише адміністративних судів, а взагалі не підлягають судовому розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.238, ст. 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі №420/7580/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК» ВІННИЦЬКА ПРОМИСЛОВА ГРУПА» до Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування наказу Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великими платниками податків від 06.02.2024 року №20 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СХК «Вінницька промислова група».

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.293-297 КАС України.

Суддя Г.П.Самойлюк

.