Справа № 400/3301/24
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

22 квітня 2024 р. № 400/3301/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 з вимогами

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 08 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 08 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07,2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 13 вересня 2018 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 у фіксованій величині 4 426,48 грн в місяць.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 13 вересня 2018 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення , відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 у фіксованій величині 4 426,48 грн в місяць, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

До позовної заяви було додано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій відзначено, що з метою отримання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні, позивач звернувся до відповідача із заявою. З наданих відомостей позивачу стало відомо про невиплату у період проходження військової служби індексації грошового забезпечення. Крім того, згідно з позиціями Верхового Суду, суд не має проявляти надмірний формалізм та непропорційність між застосованими заходами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.

Ухвалою від 15.04.2024 р. позовну заяву залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. В ухвалі суд звернув увагу представника позивача на те, що зазначені ним обставини суд вважає неповажними причинами пропуску строку звернення.

На виконання ухвали суду представник позивача 18.04.2024 р. надіслав заяву, в якій відзначив, що позивача звільнено до внесення змін до ст. 233 Кодексу законів про працю України. При звільненні позивачу не було вручено письмове повідомлення про нараховані та виплачені суми. Лише після надання відповідачем довідки позивачу стало відомо про невиплату індексації грошового забезпечення.

З даного приводу суд зазначає, що дійсно, зміни до ст. 233 Кодексу законів про працю України щодо строку звернення до суду набрали чинності з 19.07.2022 р., однак фактично не діяли у зв`язку із запровадженим карантином. Карантин відмінено 30.06.2023 р.

Отже, з 01.07.2023 р. позивач мав три місяці на подачу позовної заяви до 01.10.2023 р.

Разом із тим, до суду з даним позовом позивач звернувся 09.04.2024 р., тобто з пропуском тримісячного строку, який був продовжений на строк дії карантину.

Представник позивача лише 07.02.2024 р. звернувся до відповідача для отримання довідки про суми виплаченої індексації. Стара редакції ст. 233 Кодексу законів про працю України та тривалість карантину жодним чином не обмежували позивача з дати звільнення звернутися до військової частини для отримання інформації про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення.

Ані причин, ані обставин, через які позивач не звернувся своєчасно за захистом свого порушеного права до суду представник позивача не зазначив.

В ухвалі від 15.04.2024 р. про залишення позовної заяви без руху судом було зазначено, що приписами частин третьої і п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Додана до позову заява про поновлення строку звернення не містила причин та/або обставин, які б могли бути визнані судом поважними при вирішенні питання вирішенні питання про поновлення строку звернення до суду.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви позивачем не повідомлено про обставини, які б завадили своєчасно подати позов до суду.

Суд звертає увагу представника позивача, що згідно зі ст. 122 КАС України точкою відліку порушеного права (що суттєво впливає на облік строків звернення до суду) є дата, з якої позивач дізнався чи повинен був дізнатися про своє порушене право.

Для вирішення судом питання про поновлення строків звернення до суду суттєвим є наявність (зазначення) обставин та/або причин пропуску строку звернення до суду.

Але представником позивача у своїй заві не зазначено жодних причин та обставин, які суд може визнати поважними.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч. 8 вказаної статті повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи відсутність перешкод у позивача для своєчасного звернення до суду, а також відсутність обґрунтувань поважності причин такого пропуску на вимогу ухвали про залишення позову без руху, позовну заяву слід повернути.

Керуючись ст. 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 повернути.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Суддя О.М. Мельник