Справа № 285/1895/24
Суддя: Мозговий В. Б.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 285/1895/24
провадження у справі № 2-а/0285/61/24
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Мозгового В. Б.

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І. О.

розглянув у судовому засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про порушення митих правил, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи це тим, що 24 травня 2022 року заступником начальника Житомирської митниці Державної митної служби України Кондратюком А. В. винесено постанову про порушення митних правил №1079/101000/21, згідно якої позивачку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 14 041,26 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 21.12.2021 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір про надання митно-брокерських послуг №2112/21-2 щодо розмитнення легкового автомобіля Opel Astra Sports Tourer, номер кузова НОМЕР_1 , рік виготовлення 2012.

Відповідно до умов договору було сформовано та подано митну декларацію типу ІМ ЕЕ №UA101090/2021/007671. У графі 31 попередньої митної декларації було зазначено відомості про товар на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 08.03.2013 року, зокрема календарний рік виготовлення 2012. Після прибуття автомобіля на митну територію 24.12.2021 року нею було подано електронну декларацію в режимі ІМ40 ДЕ, якій було присвоєно номер №UA101090/2021/007871.

Відомості про рік випуску автомобіля нею було вказано на підставі товаросупровідних документів, а саме: свідоцтва про реєстрацію, де вказано у графі В 12.03.2012 р.; купчого документу, в якому зазначено дату 12.03.2021 р.; попередньої митної декларації №UA101090/2021/007671; акту про проведення огляду транспортного засобу, в якому встановлено рік випуску 2012.; квитанції про проведення оплати.

Крім того, позивачка вказує на те, що в техпаспорті на автомобіль була відсутня інформація про рік виготовлення, а тому відповідно до митних правил датою вважається перша реєстрація ТЗ, який перебував в користуванні, а там було зазначено 12.03.2012 р.

Також перед подачею декларації нею було перевірено номер кузова, де 10-й знак VIN-коду буква «С», що за загальним правилом виробника означає, що автомобіль 2012 року випуску.

Позивачка посилаючись на те, що оскільки відповідачем безпідставно та без врахування всіх обставин справи було притягнуто її до відповідальності, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у поданому відзиві позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, оскільки за результатами митного огляду було встановлено, що автомобіль було обладнано ременями безпеки на яких зазначено дату виготовлення 06.12.2011. Також рік виробництва 2011 зазначено на всіх бокових та лобовому склі автомобіля, що свідчить про рік виробництва автомобіля 2011. Крім того відомості про рік виробництва автомобіля було перевірено на сайтах у мережі інтернет, та встановлено рік виготовлення 2011.

Відповідач посилаючись на те, що оскільки позивачка при формуванні та подачі електронної декларації вказала неправдиві відомості щодо календарного року виготовлення автомобіля з метою зменшення розміру сплати митних платежів, а його дії та рішення відповідають вимогам закону, просить у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та її представника, вказано про підтримання позовні вимог.

У відзиві на позовну заяву представник відповідач просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 24 травня 2022 року заступником начальника Житомирської митниці Державної митної служби України Кондратюком А. В. винесено постанову про порушення митних правил №1079/101000/21, згідно якої позивачку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 14 041,26 грн.

Згідно зазначеної постанови, ОСОБА_1 вчинила порушення митного законодавства, а саме в при формуванні та подачі електронної митної декларації №UA101090/2021/007871 з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів в сумі 4680,42 грн, а саме акцизного збору на 3900,35 грн та ПДВ на 780,07 грн, заявила у вказаній митній декларації неправдиві відомості щодо календарного року виготовлення автомобіл, необхідні для визначення митної вартості товари, чим вчинила порушення ст. 485 Митного кодексу України. (а.с.8-22)

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 485 Митного кодексу України (далі - МК України) передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до частини 1 статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із статтею 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Слід врахувати, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Склад правопорушення включає в себе ознаки, що характеризують зовнішній акт поведінки особи, його спрямованість і наслідки, і ознаки, що характеризують самого правопорушника і його психічне ставлення до вчиненого. Ознаки складу порушення митних правил характеризують об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону порушення митних правил. Усі зазначені елементи складу порушення митних правил нерозривно поєднані між собою. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння як порушення митних правил.

Тобто, для притягнення до адміністративної відповідальності згідно статті 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Аналогічних висновків щодо статті 485 МК України дійшов Верховний Суд у постановах від 18 червня 2020 року у справі № 638/10546/16-а, від 27 січня 2022 року у справі №640/5320/17.

Як встановлено судом, підставою для прийняття митним органом оскаржуваної постанови є дії ОСОБА_1 спрямовані на зменшення розміру митних платежів, а саме зазначення в декларації неправдивих відомостей щодо року виготовлення автомобіля Opel Astra Sports Tourer, номер кузова НОМЕР_1 , зазначивши рік виготовлення 2012, а не 2011 р.

Однак, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що при зазначенні таких відомостей умисел позивачки був спрямований саме на зменшення розміру митних платежів.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , які нею було надано під час складання протоколу, вона зазначила, що при визначені дати виготовлення транспортного засобу вона використовувала відомості, які містилися в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, купчої, акту огляду транспортного засобу при перетині кордону України 22.12.2021 року.

Разом з тим, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, відповідач дійшов висновку про невідповідність зазначеного календарного року виготовлення автомобіля на підставі дати вказаної на ремені безпеки (2011), дати вказаної на всіх бокових та лобовому склі автомобіля, а також з мережі інтернет.

Сам по собі факт врахування ОСОБА_1 відомостей, які містилися в товаросупровідних документах, в яких вказано 2012 рік, та не врахування дат вказаних на ремені безпеки та склі не може бути доказом того, що її дії були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

За даних обставин в діях позивачки відсутня суб`єктивна сторона проступку, передбаченого статтею 485 МК України, тобто прямий умисел, а тому відсутні і ознаки цього правопорушення, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Так як позивачці оскаржувана нею постанова від 24.05.202 не вручалась, оскільки вона 08.03.2022 року у зв`язку з повномаштабним вторгненням рф виїхала за межі України. Про неї позивачка дізналася лише 28.03.2024, повернувшись 27.03.2024 року до України та дізнавшись про заблоковані виконавчою службою рахунки. На підтвердження своїх доводів позивачкою до заяви долучено копію паспорту для виїзду за кордон з відповідними відмітками. Таким чином, суд вважає, що позивачка пропустила строк звернення до суду про скасування постанови з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 р. у справі № 543/775/17, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи вищевикладене, позивач має право звернутися до суду із заявою про повернення сплаченої суми судового збору внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У відповідності до ст. 139 КАС України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 134, 139, 293, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Визнати причину пропуску звернення ОСОБА_1 до суду поважною і поновити їй строк звернення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про порушення митих правил задовольнити повністю.

Скасувати постанову у справі про порушення митних правил №1079/101000/21 від 24 травня 2022 року, винесену заступником начальника Житомирської митниці Державної митної служби України Кондратюком А.В., якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України та провадження по справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Житомирської митниці Державної митної служби України сплачений нею судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий