Справа № 280/1520/24
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Справа № 280/1520/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2

до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Міністерство оборони України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач 1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач 2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у якій позивач просить суд:

1) визнати рішення відповідача 2 щодо відмови у наданні статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та видачі їй «посвідчення члена сім`ї загиблого військовослужбовця» протиправним;

2) визнати рішення відповідача 2 щодо відмови передати документи на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника протиправним;

3) визнати рішення відповідача 2 щодо відмови передати документи на розгляд для призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги протиправним;

4) визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача 1 щодо неприйняття додаткових документів від позивача на підтвердження відсутності доходів у матері ОСОБА_1 , відсутності соціальних виплат, перебування ОСОБА_2 на утриманні загиблого ОСОБА_3 ;

5) зобов`язати відповідача 1 та відповідача 2 повторно прийняти документи від позивача та надати статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та видати їй «посвідчення члена сім`ї загиблого військовослужбовця»;

6) зобов`язати відповідача 1 та відповідача 2 повторно прийняти документи від позивача та передати їх на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника;

7) зобов`язати відповідача 1 та відповідача 2 повторно прийняти документи від позивача та передати їх на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги для розгляду питання про призначення ОСОБА_2 пенсії одноразової грошової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 разом з її чоловіком, ОСОБА_3 , та донькою, ОСОБА_2 , проживали однією сім`єю. Під час мобілізації ОСОБА_3 був призваний на військову службу та 20.07.2023 загинув під час виконання бойових завдань. Посилаючись на приписи Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивачка зазначає, що утриманці загиблого, ким є ОСОБА_2 , мають право отримати статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Крім того, на переконання позивачки, її донька має право на отримання одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка, а також на призначення пенсії по втраті годувальника, як члену сім`ї померлого військовослужбовця відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Звернувшись до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявами в інтересах доньки про надання статусу члена сім`ї загиблого, призначення пенсії в разі втрати годувальника та виплату одноразової грошової допомоги, позивачка отримала відмову з посиланням на те, що наданий пакет документів не передбачений переліком, які надаються для призначення пенсії, допомоги та відповідного статусу члена сім`ї загиблого. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 було роз`яснено позивачці про неможливість із поданих нею документів визначити ОСОБА_2 як утриманця та як наслідок встановити їй право на призначення одноразової грошової допомоги, а також зауважено на тому, що у графі «батько» у свідоцтві про народження ОСОБА_2 зазначена інша, аніж ОСОБА_3 , особа. Позивачка наголошує, що хоча ОСОБА_2 не є рідною дочкою ОСОБА_3 , вони проживали однією сім`єю, та загиблий чоловік створював усі умови для проживання дитини та піклувався як про свою рідну. Зауважує, що відповідач не мав права повертати їй документи без прийняття жодного рішення про призначення дитині пенсії по втраті годувальника, оскільки таке рішення приймає ГУ ПФУ в Запорізькій області. Позивачка вважає зазначені рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 протиправними, зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

11.03.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 (вх.№11599), у якому представник відповідача 1 зазначає, що не погоджується з позовними вимогами у повному обсязі. Отримана від позивачки заява разом з додатками була направлена ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю солдата ОСОБА_3 . За інформацією, яка отримана від ІНФОРМАЦІЯ_2 , з поданих позивачкою документів неможливо визначити малолітню особу як утриманця, оскільки документів на підтвердження факту перебування особи на утриманні загиблого військовослужбовця не надано. Рекомендовано звернутися до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, та після усунення недоліків та приведення матеріалів у відповідність звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_1 для опрацювання та формування відповідного висновку. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 повернуто матеріали щодо призначення пенсії по втраті годувальника на неповнолітню дитину без реалізації з огляду на те, що у графі «батько» прописано ОСОБА_4 та відповідно до свідоцтва про народження загиблий ОСОБА_3 не є батьком ОСОБА_2 . З тих же підстав позивачці відмовлено у видачі ОСОБА_2 посвідчення дитини загиблого військовослужбовця.

12.03.2024 судом отримано відзив на позовну заяву від ІНФОРМАЦІЯ_2 (вх.№11726), у якому представник відповідача 2 зазначає, що основною причиною відмов у задоволенні звернень позивачки є те, що малолітня ОСОБА_2 не є дочкою загиблого ОСОБА_3 , що підтверджується документально свідоцтвом про її народження. Зауважує, що позивачкою не були виконані вимоги Постанови № 379, у зв`язку з чим відмова відповідача 2 у задоволенні відповідної заяви про надання ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця є правомірною. Вказує, що ОСОБА_2 не належить до жодної категорії, передбаченої статтею 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», через що відмова позивачу передати документи на розгляд ГУ ПФУ в Запорізькій області для призначення ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника є правомірною. Звертає увагу, що право на отримання одноразової грошової допомоги мають особи, які мають право на пенсію за втратою годувальника. Отже, позитивне вирішення вимог позивача безпосередньо пов`язано з вирішенням попереднього питання, зокрема, призначення пенсії з втратою годувальника, а тому, на переконання відповідача 2, підстави для визнання його дій протиправними відсутні. З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

13.03.2024 надійшли пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (вх.№12095), у яких представник третьої особи, посилаючись на положення статей 30, 31 Закону №2262-ХІІ, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

21.03.2024 судом отримано пояснення Міністерства оборони України (вх.№ 13576), у яких представник третьої особи указує, що позивачкою не були виконані вимоги Постанови № 379. Зазначає, що ОСОБА_2 не належить до жодної категорії осіб, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника. Звертає увагу, що позивачка не надала повний перелік документів згідно Порядку №45, а саме документ, що підтверджує перебування на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця. Просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної заяви.

26.03.2024 до суду надійшли заперечення на пояснення третьої особи, подані представником позивача (вх.№14418), у яких зазначає, що подані позивачкою документи в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 отримані ІНФОРМАЦІЯ_1 , надалі передані до ІНФОРМАЦІЯ_2 , які останній повинен був передати на розгляд до Управління ПФУ в Запорізькій області, Комісії Міністерства оборони України та Управління соціального захисту населення в Запорізькій області, які і приймають рішення або задовольнити заяву, або мотивуючи відмовити в її задоволенні. І лише після відмови компетентними органами в задоволенні даних заяв виникає публічно-правовий спір, та саме після прийняття рішення вище згаданими державними органами, позивачка мала би право на оскарження таких рішень. Зауважує, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не вимагає надання додаткових документів чи рішень суду для призначення пенсії по втраті годувальника, оскільки до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника відноситься падчерка.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 21.02.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін; залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Міністерство оборони України; витребував від ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 : копії заяви та доданих до неї документів, з якими ОСОБА_1 звернулась з питанням надання ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця ( ОСОБА_3 ), призначення пенсії в разі втрати годувальника та виплату одноразової грошової допомоги; письмові пояснення та докази на їх підтвердження стосовно того, яке рішення було прийнято за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про надання ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця ( ОСОБА_3 ), призначення пенсії в разі втрати годувальника та виплату одноразової грошової допомоги.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 25.10.2023 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 . У графі «батьки» зазначено: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України батьком зазначений ОСОБА_4 (а.с.16).

У відповідності до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 08.09.2022 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро, 08.09.2022 ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ) зареєстрували шлюб. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка, дружини - ОСОБА_6 (а.с.17).

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 05.03.2022 № 40 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця другого стрілецького відділення другого стрілецького взводу четвертої стрілецької роти (а.с.23).

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 10.07.2023 № 442, виданої командиром військової частини НОМЕР_3 , під час безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі третього стрілецького відділення першого стрілецького взводу другої стрілецької роти, в районі населеного пункту Новодарівка Запорізької області 08.07.2023 ОСОБА_3 отримав поранення внаслідок ворожого артилерійського обстрілу (мінно-вибухова травма) (а.с.24).

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 04.08.2023 № 217 солдата ОСОБА_3 , який 20.07.2023 загинув внаслідок ушкоджень від воєнних дій, спричинених вибухами та уламками під час виконання бойових завдань поблизу АДРЕСА_1 , у зв`язку зі смертю виключено зі списків особового складу частини (а.с.25).

За змістом довідки військової частини НОМЕР_3 від 12.10.2023 № 660, виданої ОСОБА_1 , солдат ОСОБА_3 дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Запорізькій області, Пологівському районі, Дніпропетровській області, Синельниковському районі, Великомихайловська територіальна громада (а.с.26).

Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 30.10.2023 № 2351 травма (20.07.2023), яку отримав солдат ОСОБА_3 , послужила причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_13 - травма, яка призвела до смерті, та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с.31).

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.11.2023 № 4/1151-ВБ, наданої на померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_13 , у тому, що його родина складається з дружини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с.34).

15.11.2023 ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 разом з додатками (а.с.55-70). Заяву із доданими матеріалами листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.11.2023 № 8079 направлено на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.71).

Крім того, 15.11.2023 ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про направлення документів на призначення пенсії по втраті годувальника на дитину ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_3 разом з додатками (а.с.75-90). Заяву із доданими матеріалами листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.11.2023 № 8077 направлено на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.91).

Також 15.11.2023 ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про видачу посвідчення члена сім`ї загиблого на дитину ОСОБА_2 разом з додатками (а.с.94-100). Заяву із доданими матеріалами листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.11.2023 № 8022 направлено на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.101).

Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.11.2023 № 6804/с начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 повернено документи щодо видачі посвідчення «дитини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» на ОСОБА_2 без реалізації. Зазначено, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 № 379 та враховуючи те, що в свідоцтві про народження ОСОБА_2 у графі «батько» вказаний ОСОБА_4 , а загиблий військовослужбовець ОСОБА_3 , то видати відповідне посвідчення немає підстав (а.с.36, 102).

Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.12.2023 № 6902/с начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 повернено матеріали на громадянку ОСОБА_1 щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_2 за загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 без реалізації. Згідно наданого свідоцтва про народження загиблий ОСОБА_3 не є батьком ОСОБА_2 . У зв`язку з вищезазначеним ОСОБА_1 не має права призначення пенсії в разі втрати годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_2 за загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 (а.с.37, 92).

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.12.2023 № 9943 позивача повідомлено, що документи щодо видачі посвідчення «дитини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» на ОСОБА_2 повернуті ІНФОРМАЦІЯ_2 без реалізації (а.с.39, 103).

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.12.2023 № 9944 позивача повідомлено, що матеріали щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_2 за загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 повернуті ІНФОРМАЦІЯ_2 без реалізації (а.с.40, 93).

Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.01.2024 № 90/с начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про те, що з поданих матеріалів неможливо визначити малолітню особу як утриманця та як наслідок встановити її право на призначення одноразової грошової допомоги, правові підстави для отримання якої визначено статтями 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зазначено, що документів, що підтверджують факт перебування малолітньої особи на утриманні загиблого військовослужбовця не надано. Також, згідно відомостей повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, державна реєстрація народження ОСОБА_2 проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Враховуючи викладене, повернено документи без реалізації з пропозицією повідомити заявника про неможливість подання висновку для виплати одноразової грошової допомоги до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України у зв`язку із відсутністю правових підстав для призначення та отримання одноразової грошової допомоги із роз`ясненням порядку на оскарження даного рішення протягом 1 місяця з часу ознайомлення до органу або посадової особи вищого рівня або звернутись до безпосередньо до суду у порядку, встановленому чинним законодавством. Також, додатково роз`яснити заявнику про необхідність звернення до суду про встановлення факту, що має юридичне значення в порядку статті 315 ЦПК України (встановлення факту родинних відносин між фізичними особами або перебування фізичної особи на утриманні) керуючись нормами, визначеними у частині 3 статті 128, статті 130 Сімейного кодексу України (встановлення факту батьківства за рішенням суду). Після усунення недоліків та приведення матеріалів у відповідність до чинного законодавствам просить направити їх до ІНФОРМАЦІЯ_2 для опрацювання та формування відповідного висновку (а.с.35, 73).

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.01.2024 № 371 позивача повідомлено, що документи щодо призначення та отримання одноразової грошової допомоги малолітній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , повернути без реалізації ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після усунення недоліків та приведення матеріалів у відповідність до чинного законодавства рекомендовано звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_1 для опрацювання та формування відповідного висновку (а.с.74).

До матеріалів справи також долучено довідку про доходи ОСОБА_1 на ПрАТ «Дніпроспецсталь» від 30.10.2023 №013 за період з 01.04.2023 по 30.09.2023 (0 грн); довідку Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради № 344 від 19.08.2023 про те, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Департаменті та не отримує жодних видів державних соціальних допомог; довідка ПрАТ «Дніпроспецсталь» від 13.11.2023 № 013 про те, що у період з січня 2023 року по жовтень 2023 року заробітна плата ОСОБА_1 становить 0 грн (а.с.30, 32, 33).

Позивачка вважає протиправними відмови ІНФОРМАЦІЯ_2 у наданні статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 та видачі їй «посвідчення члена сім`ї загиблого військовослужбовця», у передачі документів на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника, передачі документів на розгляд для призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, а також протиправною бездіяльність щодо неприйняття додаткових документів на підтвердження відсутності доходів, соціальних виплат, перебування ОСОБА_2 на утриманні загиблого ОСОБА_3 , у зв`язку з чим звернулася до адміністративного суду за захистом своїх прав.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).

Частинами першою-третьою статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023. Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, тобто, останній діє на момент розгляду цієї справи.

Як встановлено судом, чоловік ОСОБА_1 (з 08.09.2022) ОСОБА_3 з 05.03.2022 проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 на посаді стрільця другого стрілецького відділення другого стрілецького взводу четвертої стрілецької роти, проте 20.07.2023 загинув під час виконання бойових завдань. Постановою ВЛК (витяг з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 30.10.2023 № 2351) встановлено, що травма, яку отримав солдат ОСОБА_3 та яка послужила причиною смерті, пов`язана із захистом Батьківщини.

V-І. Щодо позовних вимог про визнання рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови передати документи на розгляд для призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги протиправним, та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно прийняти документи від позивача та передати їх на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги для розгляду питання про призначення ОСОБА_2 пенсії одноразової грошової допомоги.

Пунктом першим статті 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно зі статтею 16-1 Закону № 2011-ХІІ у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, відповідно до положень статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Частиною дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок № 975 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до пункту 5 Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 10 Порядок № 975 встановлено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Отже, Порядком № 975 чітко передбачено, що факт перебування на утриманні загиблого повинен бути підтверджений або рішенням суду або нотаріально посвідченим правочином.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), пунктом 2 якої установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Також пунктом 2 Постанови №168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Суд зазначає, що за позицією позивачки, ОСОБА_2 має право на розмір допомоги, яка повинна обраховуватися на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» на підставі того, що ОСОБА_2 є утриманцем загиблого ОСОБА_3 .

Алгоритм опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Силу України в період дії воєнного стану визначений Порядком і умовами призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністра оборони України від 25.01.2023 № 45, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 176/39232 (далі - Порядок № 45).

Районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням (абзац перший пункту 4.2 Порядку № 45).

Згідно з пунктом 4.1 Порядку № 45 члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2.

Відповідно до підпункту «г» пункту додатка 2 до Порядку № 45 до заяви про виплату одноразової грошової допомоги додаються для осіб, які перебували на утриманні загиблого (померлого) - документ, що підтверджує перебування на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця.

Частиною четвертою статті 15 Закон України «Про звернення громадян» встановлено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відтак у разі неподання заявником до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки усіх необхідних документів, передбачених додатком 2 до Порядку № 45, останній відмовляє в задоволенні вимог, викладених у заяві, і доводить до заявника в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови.

Судом встановлено, що у позивачки є малолітня донька, ОСОБА_2 , в інтересах якої позивачкою 15.11.2023 було подано заяву про призначення одноразової грошової допомоги згідно Постанови № 168. До заяви про призначення одноразової грошової допомоги згідно Постанови № 168, позивачка надавала заяву про виплату одноразової грошової допомоги; копії паспорта, РНОКПП; копії свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 , свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , свідоцтва про шлюб; копію грошового атестату; копію витягу з наказу про виключення ОСОБА_3 з особового складу військової частини; копію витягу ВЛК; копію витягу МВСУ.

На зазначену заяву листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.01.2024 № 371 позивача повідомлено, що документи щодо призначення та отримання одноразової грошової допомоги малолітній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , повернуті без реалізації ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.01.2024 № 90/с начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про те, що з поданих матеріалів неможливо визначити малолітню особу як утриманця та як наслідок встановити її право на призначення одноразової грошової допомоги, правові підстави для отримання якої визначено статтями 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідач роз`яснив, що вирішення даного питання можливо здійснити, звернувшись до суду про встановлення факту, що має юридичне значення в порядку статті 315 ЦПК України (встановлення факту родинних відносин між фізичними особами або перебування фізичної особи на утриманні) керуючись нормами, визначеними у частині 3 статті 128, статті 130 Сімейного кодексу України (встановлення факту батьківства за рішенням суду).

Як слідує з матеріалів справи, 08.09.2022 ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ) зареєстрували шлюб, при цьому батьком ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ) у свідоцтві про народження, а також у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження записаний ОСОБА_4 .

Тобто, ОСОБА_2 не є донькою загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 25.10.2023 та не заперечується позивачкою, але дитина проживала за однією адресою разом з позивачкою та ОСОБА_3 , які були одружені, тобто була падчеркою військовослужбовця.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується те, що позивачкою відповідачу не було надано доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , повторно із заявою та додатковими документами позивач до відповідача не зверталась.

Довідки про те, що ОСОБА_1 не отримує доходу на ПрАТ «Дніпроспецсталь», а також не перебуває на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради та не отримує жодних видів державних соціальних допомог не є безумовними доказами того, що ОСОБА_3 утримував ОСОБА_2 , а також не свідчать про відсутність інших джерел доходу ОСОБА_1 .

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що при поверненні ОСОБА_1 без реалізації листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.01.2024 № 90/с її заяви від 15.11.2023 на доопрацювання відповідач діяв у порядку та у межах чинного законодавства, а відтак відсутні підстави для зобов`язання повторно прийняти документи від позивача та передати їх на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги для розгляду питання про призначення ОСОБА_2 пенсії одноразової грошової допомоги.

Разом з тим, суд зазначає, що факт перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа має вирішити у декілька способів: по-перше, особа має право звернутися до органів та організацій за отриманням довідки про підтвердження факту перебування особи на утриманні; по-друге, подати заяву до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження.

Так, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому порядку та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Водночас чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі №560/17953/21).

Тому встановлення факту віднесення осіб до кола членів однієї сім`ї чи перебування особи на утриманні не входить до юрисдикції адміністративного суду та не може бути встановлено при розгляді даної справи.

V-ІІ. Щодо позовних вимог про визнання рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови передати документи на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника протиправним, та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно прийняти документи від позивача та передати їх на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 30 Закону № 2262-XII право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю

г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

При цьому згідно з частиною другою статті 34 Закону № 2262-XII пасинок і падчерка, якщо вони не одержували аліментів від батьків, мають право на пенсію нарівні з рідними дітьми.

Водночас аналіз зазначених раніше положень статті 30 Закону № 2262-XII свідчить про те, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, до яких, у свою чергу, належать діти, які не досягли 18 років.

Судом встановлено, що підставою для повернення заяви про направлення ГУ ПФУ у Запорізькій області документів на призначення пенсії ОСОБА_2 без реалізації стало відсутність факту утримання ОСОБА_3 за його життя своєї падчерки ОСОБА_2 та незазначення ОСОБА_3 батьком у свідоцтві про народження ОСОБА_2 , проте норма частини другої статті 34 Закону № 2262-XII не передбачає таких умов для встановлення права на пенсію в разі втрати годувальника.

Отже, відмова ІНФОРМАЦІЯ_2 у розгляді матеріалів щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_2 за загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, у зв`язку з чим є протиправною.

Разом з тим, слід зазначити, що документи про призначення ОСОБА_2 пенсії в разі втрати годувальника надавались ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшого розгляду по суті ІНФОРМАЦІЯ_2 з огляду на наявність у другого таких повноважень.

У постанові від 26.09.2023 у справі № 420/5833/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зауважив, що дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує останнього вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Натомість, застосування такого способу захисту прав, свобод та інтересів позивача як зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, є правильним тоді, коли останній розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив у його задоволенні.

З урахуванням наведеного, можна зробити висновок, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом владних повноважень на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт владних повноважень дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати його прийняти рішення з урахуванням оцінки суду.

Враховуючи викладене, задля ефективного захисту прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, а саме зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно направити до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву ОСОБА_1 від 15.11.2023 про направлення документів на призначення ОСОБА_2 пенсії в разі втрати годувальника у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , а також ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.11.2023 про направлення документів на призначення ОСОБА_2 пенсії в разі втрати годувальника у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

V-ІІІ. Щодо позовних вимог про визнання рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови передати документи на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника протиправним, та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно прийняти документи від позивача та передати їх на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 № 379 «Про посвідчення членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби» (далі - Постанова № 379) визначено, що посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (надалі - посвідчення), видаються батькам, дружині або чоловіку та дітям указаних військовослужбовців за зразками згідно з додатками № 1 і 2. Підставою для видачі посвідчення є документ, який підтверджує факт загибелі (смерті) чи пропажі безвісти військовослужбовця, виданий територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Наказом Міністерства Оборони України №937 від 31.12.2014 затверджено Інструкцію з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, згідно з пунктом 4.16 якої членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (у тому числі членам сімей військовослужбовців строкової служби), видається посвідчення члена сім`ї (батька, матері, дружини, чоловіка або дитини) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, у порядку, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 1993 року № 379 «Про посвідчення членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби».

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 10-1 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно з частинами четвертою-шостою статті 10-1 Закону до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать: батьки; один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.

Члени сімей осіб, зазначених у пункті 5 частини першої цієї статті, або їх представники мають право відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг" подати заяву про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, у тому числі засобами Реєстру та/або Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, до органу, уповноваженого встановлювати статус сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

У такій заяві зазначаються відомості, необхідні для встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, а також додаються копії відповідних документів, засвідчені підписом суб`єкта звернення (за наявності).

Тобто, виходячи з наведених норми, для встановлення ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни, остання повинна належати до осіб, перелічених вище. Разом з тим, у ході розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_2 до жодного виду перелічених осіб не належить, у зв`язку з чим відсутні підстави для наданні їй зазначеного статусу.

V-ІV. Щодо вимог про визнання протиправності дій та бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неприйняття додаткових документів від ОСОБА_1 на підтвердження відсутності доходів у матері ОСОБА_1 , відсутності соціальних виплат, перебування ОСОБА_2 на утриманні загиблого ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Матеріали справи не містять доказів повторного звернення позивачки до ІНФОРМАЦІЯ_1 із додатковими документами, крім відповідних заяв з додатками, поданих 15.11.2023, у зв`язку з чим судом не встановлено протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у зв`язку з чим слід відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат.

Оскільки відповідно до положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, в силу вимог статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформленого листом від 04.12.2023 № 6902/с, про повернення поданих ОСОБА_1 документів щодо призначення ОСОБА_2 пенсії в разі втрати годувальника у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно направити до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву ОСОБА_1 від 15.11.2023 про направлення документів на призначення ОСОБА_2 пенсії в разі втрати годувальника у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.11.2023 про направлення документів на призначення ОСОБА_2 пенсії в разі втрати годувальника у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_18 .

Відповідач 1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Відповідач 2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 .

Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: пр.Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, 69057; .

Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Міністерство оборони України, місцезнаходження: пр. Повітрофлотський, буд.6, м. Київ, 03168; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 22.04.2024.

Суддя К.В. Мінаєва