Справа № 320/31285/23
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у розгляді справи в судовому засіданні

з повідомленням (викликом) сторін

22 квітня 2024 року № 320/31285/23

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., розглянувши клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним, скасування наказу, стягнення певних виплат,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним, скасування наказу, стягнення певних виплат, в якому просить:

- визнати дії/бездіяльність Державної служби геології та надр України незаконними, протиправними та зобов`язати його: скасувати Наказ Держгеонадр від 03.07.2023 №61-К «Про звільнення ОСОБА_1 » із визнанням формулювання причини звільнення неправильним та внесенням виправлень до трудової книжки Позивача, ОСОБА_1 ; звільнити Позивача, ОСОБА_1 , з державної служби відповідно до поданої ним заяви з формулюванням: «у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв?язку із зміною її істотних умов»;

- стягнути з Державної служби геології та надр України на користь ОСОБА_1 : 67 783,40 гривень (шістдесят сім тисяч сімсот вісімдесят три гривні, 40 копійок) в якості виплати за додаткове навантаження від 01.06.2021 до 17.01.2023, що складає 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця - завідувача Сектору з мобілізаційної роботи, цивільного захисту Державної служби геології та надр України - у зв`язку з виконанням Позивачем обов`язків зазначеного відсутнього державного службовця; 120 945,10 гривень (сто двадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривень, 10 копійок) через відмову Державної служби геології та надр України звільнити ОСОБА_1 у строк згідно з поданою ним заявою та, як наслідок, неможливість працевлаштування Позивача, ОСОБА_1 , від 23.01.2023 по 03.07.23023 і втрату ним доходу (заробітної плати), якого він міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у матеріалах справи документами.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Вказане клопотання не містить обґрунтувань щодо необхідності розгляду даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Надаючи оцінку поданому позивачем клопотанню щодо порядку розгляду справи, суд зазначає наступне.

У відповідності до п.20 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Пунктом 10 ч.6 ст.12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а ч.2 ст.257 КАС України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Тобто, виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, міститься в ч.4 с.257 КАС України.

При цьому, суд наголошує, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997 №475/97-ВР (далі Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 у справі "Ахеn v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Крім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.11.2006 (скарга 73053/01 CASE OF JUSSILA v. FINLAND, суд вказав на те, що: "Європейський Суд не сумнівається в тому, що письмове провадження у справі часто може виявитись більш ефективним, ніж усний розгляд, для перевірки та забезпечення того, що платник податків надав точний звіт про свій майновий стан, підкріплений всіма необхідними документами. Суд не вважає переконливим довід заявника, що в ході розгляду цієї справи виникли міркування щодо достовірності, які потребували надання пояснень в усній формі.... та приймає довід держави-відповідача, що будь - які питання факту та питання права в цій справі могли бути належним чином розглянуті та вирішені на підставі матеріалів, наданих у письмовому вигляді. ... Оскільки заявнику була надана повна можливість наводити свої доводи у письмовому вигляді та надавати коментарі щодо відомостей, які надходили від податкових органів, Суд дійшов висновку, що вимоги справедливого судочинства були дотримані...".

Суд погоджується з такою позицією щодо Європейського суду з прав людини щодо застування пункту 1 статті 6 Конвенції.

Характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагає проведення судового засідання.

За таких підстав, на цій стадії судового розгляду, а також враховуючи, що заявником взагалі не було наведено жодних будь-яких належних та об`єктивних доказів, з яких вбачалась би необхідність призначення судового засідання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання та призначення розгляду справи за участю сторін.

Крім того, суд зауважує, що якщо в подальшому, під час розгляду справи, суд дійде висновку про необхідність витребування доказів, заслуховування пояснень сторін, тощо, судом будуть вчинені необхідні дії для всебічного, повного та об`єктивного розгляду, в т.ч. з урахуванням можливості з власної ініціативи призначити судове засідання або перейти до розгляду в порядку загального провадження.

Керуючись ст.4, 12, 241-243, 248, 257, 258, 262 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача про розгляд справи №320/31285/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним, скасування наказу, стягнення певних виплат, у судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Перепелиця А.М.