Справа № 160/2108/24
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2024 рокуСправа №160/2108/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу № 160/2108/24 за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебував на службі в Національній поліції України та є полковником поліції. 27.01.2023 року після набрання законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 року, Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області було видано наказ 47/ос згідно з яким було зараховано позивачу до календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні (з розрахунку один місяць служби за півтора місяця), обчислену за періоди служби з 10.06.2002 до 24.05.2009 включно, з 27.05.2009 до 25.09.2011 включно. 15.01.2024 року наказом 65/ос позивача звільнено зі служби за власним бажанням. В оскаржуваному наказі, незважаючи на рішення суду від 06.10.2022 невірно вказано вислугу років та стаж служби для виплати надбавки за вислугу років у поліції та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції - 25 років 05 місяців 01 день, замість встановлених судом 30 років 00 місяців 22 днів. Однак службові особи Національної поліції України відмовились усунути допущені порушення та привести наказ у відповідність до рішення суду від 06.10.2022, наказу 47/ос від 27.01.2023 та видати його в редакції, вказавши стаж служби для виплати надбавки за вислугу років у поліції та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції 30 років 00 місяців 22 дні, вислуга років для призначення пенсії - 30 років 00 місяців 22 дні. У зв`язку з чим, протиправні дії службових осіб Національної поліції України завдали позивачу шкоди у вигляді невірного розрахунку стажу служби для виплати надбавки за вислугу років у поліції та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції, що стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/2108/24 за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 року продовжено Національній поліції України строк для подання відзиву по справі № 160/2108/24.
26.02.2024 року Національною поліцією України до Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову, вважає його безпідставним та просить повністю відмовити у задоволенні позову. Відповідачем зазначено, що взаємозв`язку між встановленим розміром стажу служби в поліції та нарахуванням одноразової грошової допомоги при звільненні з огляду на частину 1 статті 78 Закону №580 не існує. Частиною 3 статті 78 Закону №580 встановлено, що під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. Норми, які б пов`язували інститут стажу служби в поліції з інститутом пільгової вислуги років, яка включається для обчислення розміру пенсії, жодним законом не передбачено. Відповідно до підпункту "в" пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються Міністерством внутрішніх справ, на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця. Згідно із абзацом 3 пункту 1 Постанови № 393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону № 2262 особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються служби в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду. Аналіз наведених положень законодавства, що регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що положення пунктів 1, 3 Постанови № 393 не регулюють питання, передбачені частиною другої статті 78 Закону № 580 щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. При цьому, Постанова № 393 не є нормативним актом у розумінні частини четвертої статті 78 Закону № 580, який визначає правила обчислення вислуги років для встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби в поліції, оскільки вона прийнята на виконання Закону № 2262-ХІІ, а її положення визначають виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення. Відповідач вважає, що жодного релевантного законодавчого джерела, який би передбачав включення наявної у поліцейського пільгової вислуги до його стажу служби в поліції об`єктивно не існує, а отже дії відповідача щодо не включення позивачу при звільненні до стажу служби в поліції наявної у нього пільгової вислуги років вчиненні повністю на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені законом, а відтак і жодних прав позивача відповідачем не порушено.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.06.2002 року до 06.11.2015 року проходив службу на посадах середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ, а з 07.11.2015 року по 15.01.2024 року на посадах середнього складу поліції.
06.10.2022 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо незарахування полковнику поліції ОСОБА_1 пільгової вислуги років до його календарної вислуги років, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області здійснити перерахунок та зарахувати полковнику поліції ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні (з розрахунку один місяць служби за півтора місяця), обчислену за періоди служби з 10.06.2002 до 24.05.2009 включно, з 27.05.2009 до 25.09.2011 включно.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду набрало законної сили 12.01.2023 року.

Наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 47 о/с від 27.01.2023 року полковнику поліції ОСОБА_1 здійснено перерахунок та зараховано до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні (з розрахунку один місяць служби за півтора місяця), обчислену за період служби з 10.06.2002 до 24.05.2009 включно, з 27.05.2009 до 25.09.2011 включно.

Згідно наказу Національної поліції України №65 о/с від 15.01.2024 року, полковника поліції ОСОБА_1 (0035414), радника Голови організаційно-аналітичного відділу Департаменту забезпечення діяльності Голови, з 15 січня 2024 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Станом на день звільнення складає: стаж служби для виплати надбавки за вислугу років у поліції та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції - 25 років 05 місяців 01 день; вислуга років на пільгових умовах - 04 роки 07 місяців 21 день; вислуга років для призначення пенсії - 30 років 00 місяців 22 дні. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 12.01.2024, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2023 у справі № 160/11470/22.

Вважаючи бездіяльність Національної поліції України щодо не зарахування пільгової вислуги років у стаж служби для виплати надбавки за вислугу років у поліції та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті спору, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом «б» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України (далі - ПФУ).

Спеціальним законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, є Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII .

Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Слід зазначити, що у частині 3 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» вказано, що під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно із частиною 3 статті 93 Закону України «Про Національну поліцію» за кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.

Кабінетом Міністрів України 11.11.2015 року прийнято постанову № 988, яка набрала чинності 02.12.2015 року, та пунктом 5 якої визначено, що надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 11 до цієї постанови.

При цьому, пунктом 7 постанови №988 доручено Міністерству внутрішніх справ України за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів затвердити у двотижневий строк порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання.

Такий порядок було затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» (далі - Порядок №260) відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», Постанови N 988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, який набрав чинності 27.05.2016 року.

Пунктом 3 розділу II Порядку № 260 визначено, що надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно додатком 11 до постанови № 988.

До вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Додатком 11 до постанови №988 встановлено розміри надбавки за стаж служби в поліції, відповідно якого за стаж служби в поліції понад 25 років передбачено розмір надбавки, відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням на рівні 50%.

Надбавка за стаж служби в поліції у розмірі 50% являється максимальною і застосовується при наявності стажу служби 25 років і більше.

Аналіз наведених положень чинного законодавства дає підстави стверджувати, що надбавка за стаж служби в поліції обчислюється з урахуванням стажу служби в поліції враховуючи повні роки вислуги років. При цьому, відсутні норми, які пов`язують інститут стажу служби в поліції з інститутом пільгової вислуги років, яка передбачена для призначення пенсії за вислугу років.

Крім того, Верховний Суд у справі № 320/12166/20 констатував, що питання обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки врегульовано положеннями частини другої статті 78 Закону № 580-VIII, а положення пунктів 1, 3 Постанови N 393 не регулюють цих питань.

Верховний Суд підкреслив, що "Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" було затверджено Кабінетом Міністрів України постановою № 393 на виконання вимог Закону № 2262-XII.

В свою чергу, згідно преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлені умови призначення пенсії за вислугу років, однією з яких в є наявність певної вислуги років.

Стаття 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пункт 1 Постанови № 393 визначає види служби, які зараховуються до вислуги років для призначення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

При цьому, за висновком Верховного Суду у справі №320/12166/20, Постанова № 393 не є нормативним актом в розумінні частини четвертої статті 78 Закону № 580-VIII, який визначає правила обчислення вислуги років для встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби в поліції, як на тому наполягає позивач, оскільки вона прийнята на виконання Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а її положення визначають виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення.

Верховним Судом сформовано висновок щодо доцільності застосування вказаних положень при вирішенні питання щодо обчислення означеного стажу, визначеного частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якого положення пункту 2 цієї Постанови застосуванню не підлягають, оскільки вони можуть бути застосовані для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ саме у випадку призначення пенсії за вислугу років (постанови від 19.11.2019 у справі N 520/903/19, від 31.03.2020 у справі N 520/2067/19, від 22.07.2020 у справі N 520/5960/19, від 13.08.2020 у справі N 820/6656/16 та від 15.12.2021 у справі N 520/11545/19).

При цьому делегування частиною 4 статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає останньому права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені частиною 2 статті 78 Закону України "Про Національну поліцію".

Таких висновків Верховний Суд дійшов на підставі аналізу норм права, які врегульовують спірні відносини, що склалися між сторонами, а саме Закону № 580-VIII, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Вказані правові висновки щодо застосування вищевказаних норм права у подібних правовідносинах сформовані, зокрема у постановах Верховного Суду від 20.03.2024 року у справі № 640/7421/21, від 22.02.2023 у справі № 320/12166/20, від 28.02.2023 № 260/7359/21, № 520/903/19 від 19.11.2019 року які є релевантними до обставин цієї справи та підлягають врахуванню.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, правові підстави для зарахування пільгової вислуги років у стаж служби для виплати надбавки за вислугу років в поліції відсутні.

В даному випадку, судом встановлено, що відповідачем розраховано стаж служби для виплати надбавки за вислугу років у поліції у розмірі 25 років 5 місяців 1 день, тобто календарну вислугу років позивача.

Позивачем правильність розрахунку календарної вислуги років у наведеному розмірі не оскаржується.

Матеріалами справи підтверджено, що до серпня 2023 року позивачу було встановлено надбавку за стаж служби в поліції на рівні 45%, а з серпня 2023 року на рівні 50%, що узгоджується з вимогами чинного законодавства.

Отже, відповідачем розрахунок стажу служби для виплати надбавки за вислугу років в поліції здійснено на підставі, в межах повноважень та у спосіб встановлений чинним законодавством, що свідчить про відсутність допущеної Національною поліцією України протиправної бездіяльності щодо незарахування пільгової вислуги років у стаж служби для виплати надбавки за вислугу років у поліції та про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування пільгової вислуги років у стаж служби для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, судом враховано наступне.

Нарахування та виплата одноразової грошової допомоги при звільненні передбачена нормами Закону України «Про Національну поліцію», Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (надалі - Порядок № 260), Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 pоку № 2262-XII (надалі - № 2262-XII) та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей та членам їхніх сімей (далі Постанова № 393).

Частиною 1 статті 102 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно частини 2 статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до норми абзацу четвертого пункту 10 постанови № 393, яка кореспондується з частиною другою статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро, особам із спеціальними званнями Бюро економічної безпеки, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

В розумінні вимог статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" вказана одноразова грошова допомога особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є складовою гарантії їхнього конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом.

Згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" передбачено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 3 Розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 2 розділу VIІІ Порядку №260 встановлено, що поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Також, пунктом 6 розділу VIІІ Наказу № 260 передбачено, що нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.

Предметом спору у цій справі є, зокрема, протиправність, на переконання позивача, бездіяльності Національної поліції України що виразилась у не нарахуванні та невиплаті одноразової грошової допомоги при звільненні за кожен календарний рік служби з врахуванням пільгового стажу, що складає 30 повних років.

В свою чергу, аналіз правових норм, які регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що одноразова грошова допомога у зв`язку із звільненням зі службу виплачується в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Судом установлено, що станом на день звільнення позивача стаж служби в поліції для виплати відсоткової надбавки за вислугу років складав 25 років 05 місяців 01 день, вислуга років на пільгових умовах - 4 роки 07 місяців 21 день.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу одноразова грошова допомога при звільненні обчислена за 25 календарних років служби: 70748 грн.*25%*25 років, що становить 442 175 грн.

В свою чергу, позивач вважає, що має право на виплату одноразової грошової допомоги урахуванням пільгового стажу, що становить 30 років.

У аспекті спірних правовідносин необхідно зауважити, що Верховним Судом було сформовано правову позицію відповідно до якої поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби». При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність «вислуги 10 років і більше».

Така правова позиція висловлена, зокрема, у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 806/2104/17, від 24 листопада 2020 року у справі № 822/3008/17, від 21 квітня 2021 року у справі № 380/2427/20 та від 27 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.005965.

Також, в постанові Верховного Суду від 29.04.2022 року у справі №580/2497/21 ухваленій за аналогічних обставин, судом зроблено висновок, що поняття «умова набуття права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги» і поняття «обчислення розміру одноразової грошової допомоги», є відмінними, адже до складу першого включається як календарна так і пільгова вислуги років, а до складу другого - лише календарна.

У цій справі позивач маючи 25 і більше років вислуги набув право на отримання одноразової грошової допомоги, обчислення розміру якої здійснюється за кожний повний календарний рік служби.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи відповідачем здійснено нарахування позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 25 років 05 місяців 01 день календарної служби у відповідності до пункту 2 розділу VIІІ Порядку № 260.

Виходячи із наведеного правового регулювання спірних правовідносин і встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з врахуванням 4 років 07 місяців 21 дня пільгового стажу.

Враховуючи зазначене та встановлені судом обставини справи, суд вважає, відповідачем розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні здійснено на підставі, в межах повноважень та у спосіб встановлений чинним законодавством, що свідчить про відсутність допущеної Національною поліцією України протиправної бездіяльності щодо незарахування пільгової вислуги років у стаж служби для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні та про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Отже, у суду відсутні підстави для висновку про допущену у відношенні позивача протиправну бездіяльність Національної поліції України щодо не зарахування пільгової вислуги років у стаж служби для виплати надбавки за вислугу років у поліції та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції - 30 років 00 місяців 22 дні - полковнику поліції ОСОБА_1 (0035414), радникові Голови організаційно-аналітичного відділу Департаменту забезпечення діяльності Голови та відповідно про зобов`язання Національну поліцію України внести зміни у наказ 65/ос від 15.01.2024 року, в частині виплати грошової допомоги, виклавши, після слів: «Станом на день звільнення складає»: у наступній редакції - «стаж служби для виплати надбавки за вислугу років у поліції та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції - 30 років 00 місяців 22 дні. Вислуга років для призначення пенсії - 30 років 00 місяців 22 дні. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 12.01.2024, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2023 у справі N 160/11470/22».

При цьому, судом не враховуються посилання позивача на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 року, оскільки даним рішенням зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області здійснити перерахунок та зарахувати полковнику поліції ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні (з розрахунку один місяць служби за півтора місяця), обчислену за періоди служби з 10.06.2002 до 24.05.2009 включно, з 27.05.2009 до 25.09.2011 включно, що в даному разі було здійснено шляхом обчислення такої вислуги років для призначення пенсії у розмірі 30 років 00 місяців 22 дні. Зобов`язання зарахування до календарної вислуги років пільгову у стаж служби для виплати надбавки за вислугу років у поліції та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції рішення не містить.

Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судом не встановлено, а позивачем не доведено. Відтак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська