Справа № П/811/324/14
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Кропивницький Справа №П/811/324/14

провадження № 2-кас/340/9/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

до відповідача: Головного управління ДПС у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Дочірнє підприємство «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулося з позовом до Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасувати податкових повідомлень-рішень:

- № від 12.06.2013 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 6 492 432,00 грн, у тому числі 4 328 288,00 грн за основним платежем та 2 164 144,00 грн;

- № від 12.06.2013 р., яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2020 року у розмірі 5 237,00 грн;

- № від 12.06.2013 р., яким встановлено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 17 142,85 грн, у тому числі 13 714,28 грн за основним платежем та 3 428,57 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- № від 12.06.2013 р., яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 5 498,62 грн;

- № від 27.08.2013 р., яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 2,96 грн;

- № від 27.08.2013 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 7 994 342,00 грн, у тому числі 5 329 561,00 грн за основним платежем та 2 664 781,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.03.2014 р. у справі №П/811/324/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2016 р. (а.с.97-101, Т.10), адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції № від 27.08.2013, в частині збільшення Дочірньому підприємству «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» суми грошового зобов`язання з податку на прибуток з основного зобов`язання у розмірі 1 458 209 грн та штрафних санкцій у розмірі 729 105 грн; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції № від 12.06.2013, в частині збільшення Дочірньому підприємству «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 837 654 грн та штрафних (фінансових) санкцій на суму 418 827 грн; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції № від 12.06.2013, в частині збільшення Дочірньому підприємству «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 13 714,28 грн; визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції № від 12.06.2013 та № від 27.08.2013; в задоволенні інших вимог відмовлено (а.с.24-39, Т.10).

Постановою Верховного Суду від 23.04.2020 р. постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2016 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 27 серпня 2013 року № в частині донарахування грошового зобов`язання в сумі 3 642 288,00 грн та штрафних санкцій у розмірі 50% від зазначеної суми; від 12 червня 2013 року № в частині донарахування грошового зобов`язання в сумі 3 469 885,00 грн та штрафних санкцій у розмірі 50% від зазначеної суми; від 12 червня 2013 року №0, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.236-244, Т.10).

В результаті автоматичного розподілу відповідно до вимог ст.31КАС України справу передано на розгляд судді Момонт Г.М. (а.с.1, Т.11).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.2-3, Т.11).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 р. допущено заміну відповідача Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на правонаступника Головне управління ДПС у Кіровоградській області (а.с.6, Т.11).

Предметом спору у даній справи є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби:

- № від 12.06.2013 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 6 492 432,00 грн, у тому числі 4 328 288,00 грн за основним платежем та 2 164 144,00 грн, у частині донарахування грошового зобов`язання в сумі 3 469 885,00 грн та штрафних санкцій у розмірі 50% від зазначеної суми;

- № від 12.06.2013 р., яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2012 року у розмірі 5 237,00 грн;

- № від 27.08.2013 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 7 994 342,00 грн, у тому числі 5 329 561,00 грн за основним платежем та 2 664 781,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), у частині донарахування грошового зобов`язання в сумі 3 642 288,00 грн та штрафних санкцій у розмірі 50% від зазначеної суми.

Позовні вимоги, у частині, яка є предметом спору по взаємовідносинах з ТОВ «Бюро Ейнштейн», позивач обґрунтовує тим, що господарські операції з ТОВ «Бюро Ейнштейн» придбання товарів оформлено видатковими накладними, які відповідають вимогам і містять усі обов`язкові реквізити. Позивач наголошує на тому, що угоди укладалися з метою настання реальних наслідків, а саме: придбання товарів (матеріалів) для подальшого їх використання при виробничих потребах підприємства для виконання робіт з будівництва, ремонту, реконструкції та утримання автомобільних доріг загального користування, мостів та інших споруд за замовленням Служби автомобільних доріг та на підставі укладених з нею контрактів. Таким чином, сам факт виконання таких ремонтних та будівельних робіт, чи то подальше постачання товарів свідчить про реальність придбаних товарів, адже за їх відсутності такі роботи не могли б бути виконані та прийняті замовником, а матеріали (бітум) прийняті покупцем. Позивач зауважує, що на момент здійснення господарських операцій , державна реєстрація ТОВ «Бюро Ейнштейн» була проведена відповідно до норм чинного законодавства, запис про припинення юридичної особи до ЄДРПОУ не вносився.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву з огляду на який вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню (а.с.13-19, Т.11). Згідно наданих до перевірки документів ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» у перевіряємому періоді придбав у ТОВ «Бюро Ейнштейн» товарно-матеріальні цінності на суму 17 344 227 грн. Товар, який відображений в накладних ТОВ «Бюро Ейнштейн» надходив на філії ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» залізничним транспортом. ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» кошти за товару перевіряємому періоді не перерахувало. У подальшому оприбуткований бітум передано по внутрішнім накладним на філії ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Даний бітум філії використовували для проведення ремонтних робіт автодоріг. В технічних завданнях (ямкового ремонту асфальтобетонного покриття та улаштування покриття із гарячих асфальтобетонних дрібнозернистих сумішей) по тендерним договорам, товариство використовує асфальтобетонну суміш, одним із компонентів, яка використовується для виготовлення асфальтобетонної суміші є бітум різних марок, в т.ч. 60/90. Тендерну документацію на закупівлю бітуму ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» в ході проведення перевірки на письмовий запит посадових осіб органу ДПС не надано. Аналізуючи перелік платників ПДВ за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України встановлено, що ТОВ «Бюро Ейнштейн» сформовано податковий кредит накладними отриманими від ТОВ «Спецтранссервіс» та ТОВ «Укрінвест», податковий кредит сформувало ПП «Лукойл-Україна». ДПС Україна у Кіровоградській області отримано відповідь Сумської митниці від 20.05.2013 р. №11/3-09/3166 згідно якої в зоні діяльності сумської митниці оформлено ВМД №805100000/2012/10445 від 14.05.2012 р., вантажовідправник ООО «Лукойл-Нижнегороднефтеоргсинтез», Російська Федерація, особа відповідальна за фінансове врегулювання ПП «Лукойл Україна», вантажоотримувач ДП «Кіровоградський облавтодор» філія «Кіровоградський райавтодор», вантаж «Бітум нафтовий дорожний в`язкий марки БНД-60/90, виробник ТОВ «Лукойл-Нижнегороднефтеоргсинтез», вага брутто 609 601 кг, фактурна вартість 432 672,70 грн. 13.06.2012 р. оформлено ВМД №805100000/2012/12830 вантажовідправник ООО «Лукойл-Нижнегороднефтеоргсинтез», Російська Федерація, особа відповідальна за фінансове врегулювання ПП «Лукойл Україна», вантажоотримувач ДП «Кіровоградський облавтодор» філія «Гайворонський райавтодор», вантаж «Бітум нафтовий дорожний в`язкий марки БНД-60/90, виробник ТОВ «Лукойл-Нижнегороднефтеоргсинтез», вага брутто 186 850 кг, фактурна вартість 129 860,75 грн. Таким чином, згідно листа Сумської митниці середня фактурна вартість 1 т бітуму нафтового дорожного БНД 60/90 складає 702,35 грн. Інформації про вид та номера транспортних засобів на кордоні Сумською митницею не надано. ДПС у Кіровоградській області отримано відповідь Київської регіональної митниці від 16.05.2013 р. №14/5-12/6273 стосовно митного оформлення вантажів ТОВ «Спецтранссервіс», ТОВ «Мобільний термінал», який здійснював постачання бітуму дорожного БНД 60/90 на ТОВ «Бюро Ейнштейн» та ТОВ НВФ «Керол». Згідно відповіді ТОВ «Мобільний термінал» здійснювало митне оформлення бітуму нафтового дорожнього марки 70/100, країна походження Білорусь, ТОВ «Спецтранссервіс» здійснювало митне оформлення рухомого складу залізниці, а саме залізничних цистерн порожніх, країна походження Російська Федерація. 24.05.2013 р. листом №90710/7/22.10-11 ДПІ у Печерському районі м. Києва надійшла довідка зустрічної звірки від 24.05.2013 р. №1795/22.10/35534529 ТОВ «Бюро Ейнштейн» є ТОВ «Спецтранссервіс» загальною вагою 1019,9 т на суму 21 167 593,20 грн з ПДВ. Доставка бітуму здійснювалась залізницею. Таким чином, беручи до уваги відповіді митних органів ТОВ «Бюро Ейнштейн» не мало можливості здійснити постачання бітуму нафтового дорожного БНД 60/90 у ТОВ «Спецтранссервіс» на адресу ДП «Кіровоградський облавтодор» у зв`язку з відсутністю факту митного оформлення бітуму нафтового дорожного БНД 60/90 постачальником. Представник відповідача наголошує на тому, що ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не надав до перевірки належним чином оформлених товарно-транспортних накладних (заліхничних накладних), що підтверджують факт отримання бітуму від ТОВ «Бюро Ейнштейн». Представник відповідача вказує, що відповідно до переліку продукції, яка підлягає сертифікації в Україні, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 р. №28, групи товарів, що були зазначені в податкових накладних, виписаних ТОВ «Бюро Ейнштейн» на контрагентів підлягають обов`язковій сертифікації. Крім того, ТОВ «Бюро Ейнштейн» (м. Київ, вул. Івана Мазепи, 26), з пояснень мешканців будинку №26 встановлено, що ТОВ «Бюро Ейнштейн» у цьому будинку не знаходиться. За юридичною адресою: м. Київ, вул. Щорса, 44, по якій зареєстровано товариство в ДПІ у Печерському районі, знаходиться ТОВ «Фірма «Руна». З відповіді від 04.04.2012 р. №73 на запит ГВПМ ТОВ «Фірма «Руна» повідомила, що ТОВ «Бюро Ейнштейн» за адресою: м. Київ, вул. Щорса, 44 не знаходиться і договір оренди приміщення не укладався. Відповідно до баз даних ДПС податкової звітності та інших джерел інформації, одержаних в ході проведення перевірки, встановлено укладання цивільно-правових відносин та проведення безтоварних операцій, спрямованих на надання податкової вигоди для третіх осіб з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту. Представник відповідача вважає, що висновки, викладені в акті виїзної документальної перевірки ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» від 27.05.2013 р. №76/22-2/32039992 є правомірним та відповідають фактичним обставинам.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.31-32, Т.11).

У судове засідання 06.07.2020 р. належно повідомлені представники сторін не з`явилися (36, 37, Т.11). Представником позивача подано клопотання про проведення розгляду справи без участі представника позивача у письмовому провадженні (а.с.38, 39, Т.11).

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, а розгляд справи згідно з ч.9 ст.205 КАС України проведено в порядку письмового провадження.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 р. допущено заміну Головного управління ДПС у Кіровоградській області на правонаступника на відокремлений підрозділ Державної податкової служби України Головне управління ДПС у Кіровоградській області (а.с.41-42, Т.11).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

У період з 04.03.2013 р. по 15.04.2013 р. посадовими особами Кіровоградської ОДПІ Кіровоградської області ДПС на підставі направлень №313, №314, №315, №316, №317, №318, №319, №320, №321, №335, №336 від 04.03.2013 р. та відповідно до наказу №808 від 12.04.2013 р. проведено планову виїзну документальну перевірку Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2012 р. по 31.12.2012 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 р. по 31.12.2012 р., за результатами якої складено акт №76/22-232039992 від 27.05.2013 р., висновками якого є порушення ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», на думку відповідача, зокрема:

- п.135.1, п.135.2, пп.135.5.4 п.135.4 ст.135, п.137.1, п.137.4 ст.137, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.159.1.2 п.159.1 ст.159 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на суму 5 330 561 грн, у тому числі: за 2 квартал 2012 року занижено у сумі 4 550 362 грн, за 3 квартал 2012 року занижено у сумі 227 403 грн, за 4 квартал 2012 року завищено у сумі 552 796 грн;

- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.198.3 п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено заниження ПДВ всього на суму 4 328 288 грн, у тому числі: за квітень 2012 року на суму ПДВ 407 327 грн; за травень 2012 року на суму ПДВ 2 085 403 грн; за червень 2012 року на суму ПДВ 1 592 326 грн; за липень 2012 року на суму ПДВ 7 567 грн; за серпень 2012 року на суму ПДВ 174 481 грн; за вересень 2012 року на суму ПДВ 21 243 грн; за жовтень 2012 року на суму ПДВ 31 242 грн; за листопад 2012 року на суму ПДВ 8 699 грн та завищення різниці між податковими зобов`язаннями та податковим кредитом за серпень 2012 року на суму 5 237 грн (а.с.38-185, Т.1).

На підставі акта №76/22-232039992 від 27.05.2013 р. та з урахуванням рішення про результати розгляду первинної скарги №1067/10/10-208 від 16.08.2013 р. (а.с.174-187, Т.2), Кіровоградською об`єднаною державною податковою інспекцією Кіровоградської області Державної податкової служби винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 12.06.2013 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 6 492 432,00 грн, у тому числі 4 328 288,00 грн за основним платежем та 2 164 144,00 грн(а.с.3, 171, Т.2);

- № від 12.06.2013 р., яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2020 року у розмірі 5 237,00 грн (а.с.5, 168, Т.2);

- № від 27.08.2013 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 7 994 342,00 грн, у тому числі 5 329 561,00 грн за основним платежем та 2 664 781,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с.11, 167, Т.2).

Відповідно до детального розрахунку до акта перевірки ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» від 27.05.2013 р. №76/22-232039992 від 27.05.2013 р., що платником податку порушено п.138.2 ст.138, пп.139.1.9п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України внаслідок чого завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ «Бюро Ейнштейн» у 2 кварталі 2012 року у сумі 17 344 227 грн (а.с.114-129, Т.2) та порушено п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України у зв`язку з чим завищено податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «Бюро Ейнштейн» в загальній сумі 3 469 885 грн (а.с.130-136, Т.2).

Як встановлено судом, ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» за взаємовідносинами з ТОВ «Бюро Ейнштейн» придбано бітум БНД 60/90, зокрема у квітні 2012 року на суму у квітні 2012 року на суму 4 520 353,50 грн, у травні 2012 року на суму 9 114 231,44 грн, у червні 2012 року на суму 3 447 792,97 грн та послуги з відшкодування залізничного тарифу у квітні 2012 року на суму 73 692,10 грн, у травні 2012 року на суму 145 907,57 грн, у червні 2012 року на суму 42 249,10 грн на загальну суму 17 344 226,68 грн, що підтверджується видатковими накладними (а.с.112, 115, 183, 191, 192, 194, 196, 199-201, 229, 231, 233-235, 237). За вказаними господарськими операціями ПДВ становить 3 468 845,36 грн, зокрема у квітні 2012 року 918 809,12 грн, у травні 2012 року 1 852 027,81 грн, у червні 2012 року 698 008,43 грн, що підтверджується податковими накладними (а.с.116-128, 163-166, 170, Т.9).

Зі змісту акта №76/22-232039992 від 27.05.2013 р. (а.с.143-144, Т.1) та детального розрахунку до акта перевірки ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» від 27.05.2013 р. №76/22-232039992 від 27.05.2013 р. (а.с.132-135, Т.2), судом встановлено, що податковим органом допущено арифметичну помилку під час підрахунку загальної суми ПДВ за господарськими операціями позивача з ТОВ «Бюро Ейнштейн» у квітні червні 2012 року, оскільки загальна сума ПДВ становить 3 468 845,36 грн, а не 3 468 885,36 грн. Таким чином, висновок податкового органу в частині завищення податкового кредиту в сумі 40,00 грн (3 468 845,36 грн 3 468 885,36 грн) є необґрунтованим та таким, що зроблений внаслідок помилки, допущеної відповідачем під час підрахунку суми ПДВ.

На підтвердження транспортування придбаного ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» у ТОВ «Бюро Ейнштейн» бітуму БНД 60/90 до суду надано залізничні накладні (а.с.113, 114, 189, 190, 193, 195, 197, 198, 227а, 230, 232, 236, Т.9). Зі змісту залізничних накладних встановлено, що відправниками товару у них зазначено ТОВ «Укрінвест», ТОВ «Спецтранссервіс», ООО «Лукойл-Нижегороднефтеоргсинтез», ТОВ «Мобільний термінал», одержувачем філія «Кіровоградський райавтодор», філія «Гайворонський райавтодор», філія Олександрівський автодор», філія «Олександрійський райавтодор».

Відповідно до договору №01/08 на транспортно-експедиційне обслуговування від 01.08.2011 р., укладеного між ТОВ «Спецтранссервіс» (Виконавець) та ТОВ «Бюро Ейнштейн» (Замовник), Виконавець зобов`язався за рахунок і за дорученням Замовника здійснювати за винагороду транспортно-експедиційне обслуговування перевезень вантажів по території України, а також здійснювати розрахунки за перевезення за заявками Замовника (а.с.82-89, Т.10).

У відповідь на запит ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», ТОВ «Бюро Ейнштейн» листом №1 від 04.08.2014 р. повідомило, що ТОВ «Бюро Ейнштейн» є торгівельним посередником, який після купівлі бітуму його не отримує, а перенаправляє його доставку своїм покупцям, у тому числі і підпорядкованим ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» підприємствами. Між ТОВ «Бюро Ейнштейн» і ТОВ «Спецтранссервіс» підписано договір на транспортно-експедиційне обслуговування №01/08 від 01.08.2011 р. відповідно до якого ТОВ «Спецтранссервіс» транспортувало продукцію від початкового постачальника до кінцевого споживача, тобто до філій Облавтодорів, у тому числі ДП «Кіровоградський облавтодор», які зазначено в залізничних накладних (а.с.90, Т.10).

З огляду на зміст акта №76/22-232039992 від 27.05.2013 р. встановлено, що відповідно до довідки зустрічної звірки від 24.05.2013 р. №1795/22.10/35534529, ТОВ «Бюро Ейнштейн» з ДП «Кіровоградський облавтодор» за період квітень червень 2012 року, складеної ДПІ у Печерському районі м. Києва, постачальником бітуму БНД 60/90 на ТОВ «Бюро Ейнштейн» є ТОВ «Спецтранссервіс» загальною вагою 3019,9 т. на суму 21 167 593,20 грн з ПДВ, доставка бітуму здійснювалася залізницею (а.с.107, 149, Т.1).

Відповідно до пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

З огляду на п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов`язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

За пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому у п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Оцінюючи підстави, які зумовили висновок податкового органу щодо завищення ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» витрат та податкового кредиту по взаємовідносинам із ТОВ «Бюро Ейнштейн» суд враховує наступне.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. №644, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

У розумінні п.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. №457 вантажовідправник (відправник вантажу, вантажовласник) зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення; вантажоодержувач (одержувач вантажу, вантажовласник) зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка за дорученням вантажовідправника отримує вантаж.

Згідно з пп.14.1.191 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, постачання товарів будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Отже, поняття «вантажовідправник товару» не є тотожним до поняття «постачальника товару».

Зі змісту первинних документів, досліджених судом встановлено, що постачання бітуму БНД 60/90 здійснено саме ТОВ «Бюро Ейнштейн», а тому ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» правомірно сформовано витрати та податковий кредит за такими господарськими операціями.

Суд зауважує, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку є подальше використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи платника податку.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондується з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення такої господарської діяльності.

З огляду на пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, господарська операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків, якщо вона здійснена за наявності розумних економічних причин (ділової мети) і пов`язана з господарською діяльністю платника податків.

Суд зауважує, що господарська діяльність платника податків повинна здійснюватися з належною податковою обачністю, як законною передумовою одержання податкової вигоди, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Європейського суду з прав людини «Булвес АД проти Болгарії».

Суд враховує, що під час перевірки перевіряючими встановлено та відображено в акті №76/22-232039992 від 27.05.2013 р. придбаний бітум передано по внутрішнім накладним на філії ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Даний бітум використовували для проведення ремонтних робіт автодоріг. В технічних завданнях (ямкового ремонту покриття та улаштування покриття із гарячих асфальтобетонних дрібнозернистих сумішей) по тендерним договорам, товариство використовує асфальтобетонну суміш, одним із компонентів, яка використовується для виготовлення асфальтобетонної суміші є бітум різних марок, у тому числі БНД 60/9 (а.с.105-106, 142-143, Т.1).

Таким чином, товар придбаний позивачем у ТОВ «Бюро Ейнштейн» безпосередньо пов`язаний з господарською діяльністю ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Верховний Суд у постанові від 01.02.2023 р. у справі №300/1753/21 дійшов висновку, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими Позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача його безпосередніми контрагентами. При цьому, лише наявність або відсутність окремих документів, а так само як і деякі помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Верховний Суд у постанові від 04.06.2020 р. у справі №340/422/19 зазначив, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства або недостатньою кількістю у контрагента трудового ресурсу для самостійного виконання договірних зобов`язань. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено. А недостатня кількість трудового ресурсу не свідчить про неможливість виконати роботи або надати послуги та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих робіт/послуг, у тому числі й по ПДВ. Адже судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).

При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.

Суд зазначає, що не встановлення джерела походження товару у контрагента, а також факти відсутності у такого контрагента трудових ресурсів, основних фондів, виробничих потужностей, тощо, самі по собі не свідчать про нереальність господарських операцій та не є підставою для позбавлення платника податку права на відображення таких операцій в податковому обліку.

Крім того, жодною нормою законодавства України не передбачений обов`язок платників податків покупців товарів (робіт, послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо звітування до податкових органів, відомостей про походження товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників в ланцюгу) тощо.

Позивач, як сторона за відповідним господарським договором, рівноцінний учасник договірних правовідносин, не може впливати та контролювати діяльність свого контрагента, відповідати за дотриманням таким контрагентом вимог законодавства, сплату податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-якого з постачальників у ланцюгу постачання, зокрема, шляхом позбавлення права на відображення відповідних сум в податковому обліку.

Разом з тим, статтею 61 Конституції України встановлено індивідуальний характер відповідальності, що виявляється і у персональній відповідальності кожного платника податку за ведення податкового обліку.

При цьому Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що відповідальність має індивідуальний характер і платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб (постанови від 04.06.2020 р. у справі №340/422/19, від 10.07.2020 р. у справі №120/4723/18-а, від 13.08.2020 р. у справі №520/4829/19, від 27.08.2020 р. у справі №820/1379/16, від 17.09.2020 р. у справі №826/16705/17, від 20.10.2020 р. у справі №806/705/15).

Суд враховує, що доказами наданими позивачем та дослідженими судом під час розгляду справи підтверджено факт реальності господарських операцій ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з ТОВ «Бюро Ейнштейн», а також зміну майнового стану позивача внаслідок таких господарських операцій.

Також суд бере до уваги, що відповідачем під час розгляду справи не доведено порушення ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» вимог п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 ст.139, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що податковий орган під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у частині, яка була предметом розгляду, діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 12.06.2013 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 6 492 432,00 грн, у тому числі 4 328 288,00 грн за основним платежем та 2 164 144,00 грн, у частині донарахування грошового зобов`язання в сумі 3 469 885,00 грн та штрафних санкцій у сумі 1 734 942,50 грн; № від 12.06.2013 р., яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2012 року у розмірі 5 237,00 грн; № від 27.08.2013 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 7 994 342,00 грн, у тому числі 5 329 561,00 грн за основним платежем та 2 664 781,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), у частині донарахування грошового зобов`язання в сумі 3 642 288,00 грн та штрафних санкцій у сумі 1 821 144,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судового збору, суд враховує наступне.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4 872,00 грн (а.с.2, Т.1).

Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 14 514 655,43 грн, з яких постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.03.2014 р. у справі №П/811/324/14 задоволено на суму 3 463 010,86 грн, що становить 23,86% від заявлених позовних вимог) та даним рішенням на суму 10 673 496,50 грн, що становить 73,54%. Сукупно у даній справі задоволено 97,4% позовних вимог, відмовлено 2,6%.

Таким чином, відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь позивача за даним рішенням належить судовий збір у розмірі 73,54% від сплаченого позивачем при подачі позову, тобто 3 582,87 грн (4 872,00 грн х 73,54%).

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби № від 12 червня 2013 року, яким Дочірньому підприємству «Кіровоградський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 6 492 432,00 грн, у тому числі 4 328 288,00 грн за основним платежем та 2 164 144,00 грн, у частині донарахування грошового зобов`язання в сумі 3 469 885,00 грн та штрафних санкцій у сумі 1 734 942,50 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби № від 12 червня 2013 року, яким Дочірньому підприємству «Кіровоградський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2012 року у розмірі 5 237,00 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби № від 27 серпня 2013 року, яким Дочірньому підприємству «Кіровоградський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 7 994 342,00 грн, у тому числі 5 329 561,00 грн за основним платежем та 2 664 781,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), у частині донарахування грошового зобов`язання в сумі 3 642 288,00 грн та штрафних санкцій у сумі 1 821 144,00 грн.

Стягнути на користь Дочірнього підприємства «Кіровоградський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (м. Кропивницький, вул. Полтавська, 38, ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 3 582,87 грн (три тисячі п`ятсот вісімдесят дві грн 87 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 18 квітня 2024 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ