Справа № 280/4734/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2024 року м.Дніпросправа № 280/4734/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року у справі № 280/4734/23 (суддя Новікова І.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування вимогу про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач) щодо нарахування в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 , за платежем 70 «Єдиний соціальний внесок, що сплачується фізичними особами - підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну діяльність (22%)» 09.02.2018 суми єдиного внеску у розмірі 2 112 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-19543-50 У від 11.02.2022 по ЄСВ (код платежу 71040000) в розмірі 4674,99 грн., в тому числі: недоїмка 3793,24 грн., штраф - 678,13 грн., пеня - 203,62 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області здійснити коригування даних в Інтегрованій картці платника ОСОБА_1 за платежем 70 «Єдиний соціальний внесок, що сплачується фізичними особами підприємцями, утому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну діяльність (22%)» шляхом виключення нарахованої 09.02.2018 суми єдиного внеску у розмірі 2 112 грн..

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що контролюючим органом 09.02.2018 необґрунтовано та протиправно здійснено нарахування в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 за платежем 70 «Єдиний соціальний внесок, що сплачується фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну діяльність (22%)» суми єдиного внеску у розмірі 2 112 грн.. Зазначала, що нею самостійно було подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за таблицею 2 (як платник спрощеної системи) № від 25.01.2018, в якому позивачем самостійно задекларовано суму 8448,00 грн. за 2017 рік. Проте, не зважаючи на подання позивачем звіту, 09.02.2018 контролюючим органом здійснено ще раз автоматичне нарахування єдиного внеску за 1 квартал 2017 року в сумі 2 112 грн..

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, була подана апеляційна скарга. У скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що позивач у період з 01.01.2017 по 31.03.2017 знаходилась на загальній системі оподаткування, а з 01.04.2017 по 27.01.2020 на спрощеній системі оподаткування. Зазначає, що 09.02.2018 нараховано самостійно задекларований позивачем єдиний внесок, як фізичній особі - підприємцю, яка обрала спрощену систему оподаткування за 1 квартал 2017 року у сумі 2 112 грн. Платником подано до контролюючого органу Додаток 5 Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску з Таблицею 2 (як платник спрощеної системи) № від 25.01.2018, яким позивачем самостійно задекларовано суму 8448,00 грн. за 2017 рік. Відповідач зазначає, що враховуючи те, що 19.07.2017, 19.10.2017 та 19.01.2018 позивачу вже було автоматично нараховано єдиний внесок за 2, 3 та 4 квартали 2017 року на загальну суму 6336,00 грн., то 09.02.2018 було нараховано єдиний внесок сумі 2 112 грн. (8448,00-6336,00) за 1 квартал 2017 року.

Від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 16.09.2009 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис про реєстрацію ОСОБА_1 фізичною особою підприємцем.

11.02.2022 контролюючим органом прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-19543-50, якою позивача зобов`язано сплатити заборгованість з єдиного внеску (недоїмка, штрафи, пеня), яка обліковується станом на 20.09.2022, в розмірі 4674,99 грн., у т.ч. недоїмка 3793,24 грн., штрафи 678,13 грн. та пеня 203,62 грн.

Також, судом встановлено, що 27.01.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 .

Не погодившись з правомірністю донарахування контролюючим органом єдиного внеску та прийняттям спірної вимоги, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявних підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За змістом статті 2 Закону №2464-VI, його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464, з-поміж інших платників єдиного внеску, визначено й фізичних осіб - підприємців, в тому числі й тих, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 3 частини першої статті 7 Закону №2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується:

для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Отже, переліченими нормами чинного законодавства встановлений безальтернативний обов`язок фізичної особи підприємця регулярно сплачувати єдиний внесок з дати державної реєстрації підприємницької діяльності до дати державної реєстрації припинення підприємницької діяльності.

При цьому, з 01.01.2017 в разі неотримання доходу, за будь-яких умов, єдиний внесок має бути сплачений не менше розміру мінімального страхового внеску на місяць. Звільнені від обов`язкової сплати єдиного внеску тільки фізичні особи-підприємці, які отримують пенсію або соціальну допомогу, проте позивачем доказів того, що він підлягає звільненню від сплати єдиного внеску в силу Закону до суду не надано.

Відповідно до ч.7 ст.9 Закону №2464-VI, єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його рахунку, відкритого в банку, у небанківського надавача платіжних послуг, або на єдиний рахунок. Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають рахунку, відкритого в банку, у небанківського надавача платіжних послуг, або не використовують єдиний рахунок, сплачують внесок шляхом внесення готівки через банки, небанківських надавачів платіжних послуг чи відділення зв`язку.

Згідно ч.8 ст.9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що 25.01.2018 ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку подано до контролюючого органу Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік, в якому визначено до сплати за 2017 рік єдиного внеску у загальному розмірі 8 448,00 грн., та 704,00 грн. помісячно.

Зазначений звіт прийнято контролюючим органом, що підтверджується відповідною квитанцією про доставку пакету документів.

Відповідно до ІКП платника податків по єдиному внеску, судом встановлено, що станом на 31.01.2018 ОСОБА_1 заборгованості зі сплати єдиного внеску не мала.

В свою чергу, 09.02.2018 контролюючим органом в ІКП відображено операції за кодом « 17F» ([2112] Нарах. Плат. самост. о.п. по строку (декл. термін спл. пот. рік) Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами і підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування № від 25.01.2018 терм. спл. 09.02.2018).

При цьому, зазначене нарахування, відповідно до ІКП погашається 09.02.2019 автоматично за рахунок наявної переплати на суму 2 112 грн., що свідчить про виконання зобов`язання позивачем.

Разом з тим, того ж дня 09.02.2018 контролюючим органом до ІКП позивача по сплаті єдиного внеску проведено ще одну операцію за кодом « 17Ц» ([2112] Нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік. Нарахування єдиного внеску №3592028/ev від 09.02.2018 терм. спл. 09.02.2018).

Тобто, з інтегрованої картки платника податків встановлено, що за один і той самий період позивачу двічі проведено нарахування єдиного внеску на суму 2 112 грн., при цьому, жодних доказів наявності підстав для повторного нарахування позивачу єдиного внеску по строку сплати 09.02.2018 відповідачем не надано.

В даному випадку, відповідачем протиправно проведено нарахування в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 , за платежем 70 «Єдиний соціальний внесок, що сплачується фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну діяльність (22%)» 09.02.2018 суми єдиного внеску у розмірі 2 112 грн.

Разом з тим, оскільки вимога про сплату боргу (недоїмки) формується контролюючим органом на підставі даних інтегрованої карти платника, то скасування вимоги саме по собі не призводить до відновлення порушених прав, з урахуванням того, що недоїмки продовжує обліковуватись в ІКП.

При цьому, подальший облік недоїмки в ІКП безумовно призводить до того, що контролюючий орган через деякий проміжок часу сформує нову вимогу про сплату боргу (недоїмки) фактично на тій самій підставі.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Порядок №422), який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Згідно пункту 2 підрозділу 1 розділу І Порядку №422, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами;

Відповідно до пункту 1 підрозділу 1 розділу ІІ Порядку №422, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Аналіз наведених положень Порядку №422 свідчить, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально - правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, відповідно належним способом захисту порушеного права є вимога про зобов`язання відповідача здійснити дії по відображенню/коригуванню у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

За таких обставин, наявні підстави для зобов`язання відповідача провести коригування зобов`язань позивача в ІКП шляхом скасування наявної заборгованості з єдиного внеску, оскільки лише таким шляхом можливо остаточно вирішити спір між сторонами та остаточно захистити права та інтереси позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року у справі № 280/4734/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.В. Шлай