Справа № 300/6769/23
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" квітня 2024 р. справа № 300/6769/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Панікара І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції майора поліції Слівінського Віталія Васильовича, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування вимоги (припису) від 18.04.2023 за № 88, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач), звернувся до суду з адміністративним позовом до т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції майора поліції Слівінського Віталія Васильовича, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати вимогу (припис) № 88 від 18.04.2023 інспектора т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, майора поліції Слівінського В.В.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу належить на праві власності комплекс сервісного обслуговування автомобілів загальної площею 253,1 км2, що розташований на земельній ділянці, яка також належить позивачу за адресою: вул. Шевченка, 351 м. Снятин. Зазначено про те, що 18.04.2023 Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції винесено вимогу (припис) № 88 адресовану балансоутримувачу автомобільної дороги національного значення Н-10 «Стрий-Чернівці-Мамалига» щодо внесення змін до схеми організації дорожнього руху на ділянці км. 201+800, які полягають у зміні дорожнього знаку 6.6. знаком 3.23 та демаркування розмітки 1.11 для заборони лівого повороту до земельної ділянки по вул. Шевченка, 351 в м. Снятин. Підставою для винесення вказаного припису були чисельні скарги громадян про ДТП із загиблими та/або травмованими в період з 01.07.2020 до 30.06.2023 на км.201+800 автодороги Н-10 «Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-Мамалига (на м. Кишинів)». Однак, на думку позивача, зміна розмітки частини автодороги біля комплекту сервісного обслуговування автомобілів за адресою м. Снятин, вулиця Шевченка, 351а, унеможливлює поворот ліворуч водіям, які рухаються в напрямку з м. Коломия в м. Снятин, окрім того, унеможливлює належне інформування учасників дорожнього руху-водіїв про наявність комплексу сервісного обслуговування автомобілів, що обмежує належну можливість користуватися даним комплексом. Вважає, що зміна розмітки та заміна дорожніх знаків не має жодного відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки на такій ділянці автодороги не зареєстровані бідь-які ДТП. Як наслідок, на думку сторони, оскаржуваний припис винесений з порушенням норм чинного законодавства, безпідставно та підлягає скасуванню.
По справі здійснювався ряд наступних процесуальних дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (а.с.45).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с.90).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.96).
Відповідач Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту поліції, скористалося правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 30.11.2023, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечила. Вказала, що протягом 2021-2023 років на ділянці доріг державного значення Н-10 «Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-Мамалига» км.200+900 км.201+900 зафіксовано 16 дорожньо-транспортних пригод, з яких 4 ДТП з потерпілими, 2 особи померли на місці ДТП. Так, Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції вжито заходи (в тому числі видання оскаржуваного припису для внесення змін в схеми організації дорожнього руху) з метою зменшення аварійності, недопущення травмування та загибелі людей на вулично-дорожній мережі Івано-Франківської області, недопущення утворення аварійно-небезпечних ділянок та ділянок концентрації ДТП на автодорогах загального користування державного значення, які знаходяться на балансі Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області. Представник відповідача звертає увагу, що працівниками Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції здійснювалася комплексна профілактична робота з метою створення безпечних умов для учасників дорожнього руху, а також оперативного інформування населення про стан аварійності на автошляхах області, причини і умови скоєння дорожньо-транспортних пригод. Наголосила, що т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції майор поліції ОСОБА_2 правомірно, у межах наданих повноважень та у визначений законом спосіб видано вимогу (припис) про усунення порушень у сфері дорожнього руху. Звернула увагу суду, на належність відповідачів по справі, зазначивши при цьому, про сатус Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту поліції як структурного підрозділу без права юридичної особи та самостійного балансу, а також - т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції майора поліції Слівінського Віталія Васильовича як найманого працівника цього органу.. Просила у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі (а.с.101-109).
11.12.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.145).
15.12.2023 від представника Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту поліції надійшло заперечення на відповідь на відзив (а.с.149).
Співвідповідачі Департамент патрульної поліції Національної поліції України та т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції майор поліції Слівінський Віталій Васильович правом на подання відзиву не скористалися.
Згідно вимог частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши позовну заяву та в сукупності письмові докази, встановив наступне.
ОСОБА_1 на праві власності належить об`єкт нерухомого майна, а саме комплекс сервісного обслуговування автомобілів, який розташований на земельній ділянці, що також належить на праві власності позивачу, по АДРЕСА_1 . Зазначений даний факт підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.30) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.29).
В подальшому, 18.04.2023 т.в.о. начальником відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції майором поліції Слівінським Віталієм Васильовичем, на підставі статі 521 Закону України «Про дорожній рух», з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, винесено вимогу (припис) за № 88, що адресований заступнику начальника СВРІ в Івано-Франківській області Новосільському М.В. (а.с.110).
Не погоджуючи із приписом, позивач подав клопотання до Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції щодо скасування вимоги (припису) від 18.04.2023 за № 88.
Листом від 01.09.2023 Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції повідомило ОСОБА_1 , що вимога-припис № 88 видана заступнику начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області Новосільському М.В. щодо внесення змін до схеми організації дорожнього руху в частині заїзду-виїзду до земельної ділянки по вул. Шевченка 351 в м. Снятин, а саме демаркування дорожньої розмітки 1.11 для заборони лівого повороту до даної земельної ділянки та заміни дорожнього знаку 6.6 «Пункт мийки автомобілів» знаком 3.23 «Поворот ліворуч заборонено». Вказано, що працівниками ТЗОВ «ПБС» відповідно до даної вимоги у визначені терміни усунуті вищевказані недоліки до даної вимоги, зокрема демарковано дорожню розмітку, встановлено дорожній знак 3.23 ««Поворот ліворуч заборонено» та відбійник для збільшення безпеки дорожнього руху (а.с.17-18)
Не погоджуючись з оскаржуваним приписом, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного їх правового регулювання.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулює Закон України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ із змінами і доповненнями (далі Закон № 3353).
Згідно з частинами 1-4 статті 24 Закону України "Про дорожній рух" власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.
При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.
Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або органи, уповноважені ними здійснювати експлуатаційне утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мають право вимагати від користувачів дотримання чинних законодавчих і нормативних актів стосовно дорожнього руху, правил ремонту і утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування дорогами і дорожніми спорудами та їх охорони.
Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, правила користування ними та їх охорони затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Закону України "Про дорожній рух" організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів, інформаційно-телекомунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і стандартів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.
Організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті.
Статтею 52 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).
За приписами статті 523 Закону № 3353-ХІІ до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать, зокрема, участь у реалізації в межах своїх повноважень державної політики у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечення безпеки дорожнього руху; погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів організованого руху громадян і місць їх збору, порядку проведення спортивних та інших масових заходів, які можуть створити перешкоди дорожньому руху.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 затверджено Правила дорожнього руху (далі Правила). Ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. (п.1.1 Правил).
Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правила), дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Відповідно до п.32.1 Правил, з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються, зокрема, розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій.
З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.
Відповідно до підпункту 13 пункту 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон № 580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, видає та погоджує дозвільні документи у сфері безпеки дорожнього руху.
Підпунктами 2, 3 та 4 пункту 1 статті 23 Закону № 580-VIII визначено: поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 62 Закону № 580-VIII законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
Зазначений проект позивачем не оскаржувався.
Зазначені зміни, на думку позивача, створюють умови, що унеможливлюють належне інформування учасників дорожнього руху-водіїв автотранспорту про наявність комплексу сервісного обслуговування автомобілів та обмежують можливість користування даним комплексом.
В аспекті наявності у позивача порушеного права, зокрема, на відсутність якого вказує відповідач, суд зазначає наступне.
Зі змісту оскаржуваного припису встановлено, що він стосується конкретно визначеного суб`єкта, а саме заступника начальника СВРІ в Івано-Франківській області Новосільського М.В., та формально є актом індивідуальної дії.
ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).
За приписами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 4 КАС України індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Тобто, індивідуально-правові акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише у письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.
З огляду на вказане, акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються у нормативно регламентованій ситуації, а акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує дію фактами його застосування, тоді як дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.
Зважаючи на наведені вище положення КАС України та загальновідомі ознаки, властивості індивідуального акту, спірний припис формально хоча і є актом індивідуальної дії, оскільки: виданий відповідачем у результаті реалізації владних управлінських функцій суб`єкта, не розрахований на багаторазове застосування, а вичерпує дію після розроблення проекту землеустрою, водночас, право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується.
Оскільки позивач є опосередкованим учасником (суб`єктом) правовідносин щодо видання вимоги (припису), оскільки виконання останнього зачіпає його інтереси як власника сервісного центру обслуговування автомобілів, то такий припис, на переконання суду, породжує для позивача право на захист, тобто права на звернення з цим адміністративним позовом.
В аспекті правового аналізу зазначеного рішення відповідача через призму положень ч.2 ст. 2 КАС України, суд зазначає таке.
Так, відповідно до матеріалів справи, доданих представником відповідача, судом встановлено, що до посадової інструкції т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, зокрема, пунктом 2 відносяться наступні завдання та обов`язки, а саме: опрацювання та готування пропозицій до центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо покращення організації дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах, ліквідації причин і умов, які сприяли виникнення місць (ділянок) концентрації дорожньо-транспортних пригод; здійснення взаємодії з Службою автомобільних доріг в Івано-Франківській області, Державною службою з безпеки на наземному транспорті в Івано-Франківській області, місцевими органами виконавчої влади та громадськими організаціями стосовно забезпечення безпеки дорожнього руху на території країни, створенням належних умов для всіх його учасників, контролю за здійсненням спеціальних перевезень (а.с.122-127).
Виходячи з даних таблиці дорожньої розмітки (а.с.42), що є частиною схему організації дорожнього руху по об`єкту: «Проект організації дорожнього руху заїзду-виїзду до земельної ділянки по вул. Шевченка, 351, в м. Снятин біля автомобільної дороги загального користування державного значення Н-10 Стрий - Івано-Франківськ - Чернівці - Мамалига (на м. Кишинів), на ділянці км 201+800 (ліворуч), місцем розташування комплексу сервісного обслуговування автомобілів, є орієнтовно ділянка розміщена в межах 780-820 метра 201 кілометр траси Н-10.
Так, вищевказаною довідкою, зокрема, пунктом 9, підтверджено, що 02.04.2022 відбулося ДТП без потерпілих на автодорозі Н-10 201км+800м, окрім того, у ній відображені інші випадки ДТП, серед яких, без конкретизації місця їх скоєння зазначено 6 випадків.
За вказаних умов, суд не може не погодитись із наявністю доволі складної аварійно-небезпечної ситуації, що склалась на ділянці дороги державного значення Н-10 Стрий Івано-Франківськ Чернівці Мамалига в межах км 200+900 км 201+900, та необхідності реагування на виниклий стан речей з боку посадової особи відповідача - т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Івано-Франківській області.
Тобто, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції, оцінивши рівень небезпеки на автодорозі загального користування державного значення, яка знаходиться на балансі Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Івано-Франківській області, з метою зменшення аварійності, недопущення травмування та загибелі людей, а також недопущення утворення аварійно-небезпечних ділянок та ділянок концентрації ДТП, маючи на це повноваження, на власний розсуд вирішив скласти припис, таким чином реалізувавши свої дискреційні повноваження, що, на думку суду, не суперечить нормам чинного законодавства.
Посилання ж позивача на те, що заміна знаку унеможливлює належне інформування учасників дорожнього руху про наявність комплексу сервісного обслуговування автомобілів, та, як наслідок, обмежує можливість користування даним комплексом, не може бути врахована судом з позицій непропорційності даної обставини до тих несприятливих наслідків, на уникнення яких, власне і спрямований оскаржуваний припис.
Так, очевидним для суду є перевага у необхідності забезпечення безпеки дорожнього руху, що допоможе в подальшому уникнути заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, перед шкодою майновим інтересам власника комплексу сервісного обслуговування автомобілів, яка, до того ж, перед судом позивачем не доведена та носить доволі ймовірнісний характер.
За змістом положень статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, захисту яких і надається судом пріоритет у вказаній справі.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, внаслідок чого, в задоволенні позову слід відмовити.
З огляду на висновок суду про відмову у задоволенні позову, підстав для розподілу судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України, у справі немає.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції майора поліції Слівінського Віталія Васильовича, Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування вимоги (припису) від 18.04.2023 за № 88 відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач:

Департамент патрульної поліції (, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048),

Т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції майора поліції Слівінського Віталія Васильовича, Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції (вул. Юності, 23, с. Микитинці, м. Іано-Франківськ, 76494).

Суддя /підпис/ Панікар І.В.