Справа № 640/18630/21
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 640/18630/21

касаційне провадження № К/990/28297/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві

на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року (головуючий суддя - Амельохін В.В.)

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Карпушова О.В.; судді: Епель О.В., Кузьменко В.В.)

у справі № 640/18630/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Інвестментс»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рейл Інвестментс» (далі - ТОВ «Рейл Інвестментс», позивач, платник, товариство) звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві, відповідач, контролюючий орган, податковий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14 червня 2021 року № 6, № 6 та від 15 червня 2021 року № 2, № 2, № 2, № 2.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ГУ ДПС у м. Києві звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, покликаючись на порушення судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Мотивуючи касаційну скаргу, податковий орган зазначає, що неподання (несвоєчасне подання) «Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, за формою № 20-ОПП» є підставою для застосування до платника відповідальності відповідно до пункту 117.1 статті 117 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Наголошує на фіктивному характері господарських відносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремспецтранс» (далі - ТОВ «Ремспецтранс»). Також наполягає на тому, що позивачем несвоєчасно перераховано до бюджету утриманий податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 2 970,78 грн та несвоєчасно сплачено військовий збір в розмірі 79,77 грн за січень 2020 року.

Ухвалою від 21 листопада 2022 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві.

09 грудня 2022 року від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він зазначив, що оскаржувані судові рішення відповідають нормам матеріального та процесуального права, при цьому доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків судових інстанцій.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судовий розгляд встановив, що відповідач провів документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Рейл Інвестментс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2017 року по 31 грудня 2020 року, валютного - за період з 01 квітня 2017 року по 31 грудня 2020 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 25 квітня 2014 року по 31 грудня 2020 року, іншого законодавства за відповідний період, за результатами якої складено акт від 25 травня 2021 року № 40916/26-15-07-02-04-17/39195058.

Відповідно до висновків названого акта перевірки податковим органом встановлено порушення платником вимог, зокрема:

пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на 89 280,00 грн та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 18 044 564,00 грн;

пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 3 090 094,00 грн;

підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 пункту 168.1, підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168, пункту 171.1 статті 171, підпункту «е» пункту 176.1 статті 176, підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України внаслідок несвоєчасного перерахування до бюджету утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору за січень 2020 року.

Обґрунтовуючи свою позицію, податковий орган зазначає про порушення позивачем норм податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Ремспецтранс» з тих підстав, що при дослідженні ланцюга постачання продукції встановлено відсутність походження товарів від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррем-Транс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейлтранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-2000», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Холдинг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газкомплект», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК «Центр-Холдинг». Відповідач посилається на наявність кримінальних проваджень, відкритих за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 205-1 Кримінального кодексу України відносно: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррем-Транс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейлтранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-2000», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Холдинг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газкомплект», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК «Центр-Холдинг». Крім того, вказує, що під час перевірки встановлено неподання (несвоєчасне подання) позивачем «Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, за формою № 20-ОПП», що є підставою для притягнення платника до відповідальності на підставі пункту 117.1 статті 117 ПК України. Також, позивачем несвоєчасно перераховано до бюджету утриманий податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 2 970,78 грн та несвоєчасно сплачено військовий збір в розмірі 79,77 грн за січень 2020 року.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

від 14 червня 2021 року № 6, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 586,69 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 742,69 грн;

від 14 червня 2021 року № 6, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 53,13 грн та нараховано штрафні санкції у розмірі 9,94 грн;

від 15 червня 2021 року № 2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 3 862 618,00 грн, з яких за податковим зобов`язанням 3 090 094,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 772 524,00 грн;

від 15 червня 2021 року № 2, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на 111 600,00 грн, з яких за податковим зобов`язанням 89 280,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 22 320,00 грн;

від 15 червня 2021 року № 2, яким товариству зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2020 рік на 18 044 564,00 грн;

від 15 червня 2021 року № 2, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 2 077 740,00 грн.

Надаючи оцінку правомірності прийняття контролюючим органом названих актів індивідуальної дії, Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг (пункт 198.3 статті 198 ПК України).

За правилами пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За приписами статті 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Аналіз вказаних норм свідчить, що показники обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, визначаються на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування сум витрат та податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій позивача з ТОВ «Ремспецтранс», судами попередніх інстанцій встановлено, що вони є реальними та підтверджуються долученими платником до матеріалів справи належним чином оформленими копіями документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій і господарський характер понесених за ними витрат, а саме: видаткових накладних; платіжних доручень; рахунків на оплату; актів звірки взаєморозрахунків; оборотно-сальдових відомостей; податкових накладних.

В даній справі суди вважали, що наданих позивачем первинних документів достатньо для підтвердження реальності спірних господарських операцій.

Вимоги частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки обставинам справи щодо фактичного здійснення господарських операцій із придбання позивачем у ТОВ «Ремспецтранс» товарно-матеріальних цінностей (запасні частини до залізничних вантажних вагонів: колісні пари; балки надресорні; рами бокові), а саме: не з`ясували, яким чином здійснювалося транспортування товарів, прийняття за кількістю та якістю; не встановили, які транспортні засоби були залучені до перевезення придбаного товару та яким чином здійснювалося транспортування з урахуванням габаритів та обсягів товару; не дослідили питання оприбуткування, відвантаження, розвантаження та зберігання поставленого товару.

Судами також не з`ясовано, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованим постачальником, хто персонально брав у цьому участь із урахуванням того, що вказані обставини входять до предмета доказування в даній справі.

Судовими інстанціями також не досліджено технічну можливість контрагента позивача виконати спірні поставки з урахуванням його фактичних господарських ресурсів, понесення витрат, пов`язаних з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщень, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати тощо).

За таких обставин, Суд вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 15 червня 2021 року № 2, № 2 та № 2.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 15 червня 2021 року № 2, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 2 077 740,00 грн, суди обґрунтовано зазначили, що положення статті 117 ПК України передбачають відповідальність за порушення встановленого порядку взяття на облік (реєстрацію) платника податків у відповідному контролюючому органу та містять вичерпний перелік порушень, які тягнуть за собою накладення штрафу. Тобто, дана стаття передбачає відповідальність за порушення, пов`язані лише зі взяттям на облік платника податків та своєчасною зміною облікових даних платника. Диспозиція статті 117 ПК України не передбачає відповідальність за неподання звітів чи повідомлення щодо об`єкта оподаткування.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 14 червня 2021 року № 6 та № 6, то суди попередніх інстанцій встановили, що матеріалами справи підтверджується своєчасна сплата ТОВ «Рейл Інвестментс» податку на доходи фізичних осіб за січень 2020 року та військового збору за січень 2020 року, а тому викладені в акті перевірки доводи податкового органу є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, що свідчить про безпідставність та неправомірність названих актів індивідуальної дії. Відповідачем такі висновки судових інстанцій не спростовано.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Таким чином, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 червня 2021 року № 2, № 2 та № 2, а справа в цій частині - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Водночас, Суд зауважує, що відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» ліквідовано Окружний адміністративний суд м. Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у м. Києві.

Згідно з абзацом третім пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Враховуючи приписи Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», розглядувана справа підлягає направленню на новий розгляд в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 червня 2021 року № 2, № 2 та № 2 до Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 червня 2021 року № 2, № 2 та № 2, а справу в цій частині направити на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

С. С. Пасічник