Справа № 537/1284/24
Суддя: ЗОРІНА Д. О.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/537/21/2024
Справа № 537/1284/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2024 року Крюківський районний суд міста Кременчука в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря Савічевої М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (, адреса: вулиця Федора Ернста, будинок 3, місто Київ, 03048), інспектора 1 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Комарова Владислава Анатолійовича (адреса: проїзд Захисників Азовсталі, 3, місто Кременчук, Полтавська область, 39600) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1636669 від 11.03.2024 року

УСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Близнюк І.В. звернувся до суду з адміністративним позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1636669 від 11.03.2024 року, яку винесено стосовно ОСОБА_1 , провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача; судові витрати покласти на відповідача.

На обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що 11 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 інспектором 1 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Комаровим В.А. було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на автомобільному транспорті, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1636669, згідно якої 11.03.2024 року о 13 год. 23 хв. по вулиці Небесної Сотні, 1-А, у місті Кременчуці, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_2 , при ввімкненому забороняючому сигналі світлофора, здійснив зупинку після дорожнього знаку 5.69 «Місце зупинки», чим порушив вимоги п. 8.10 ПДР України.

Позивач вважає, що правопорушення він не вчиняв, діяв згідно ПДР України. Крім того, оскаржувана постанова не містить доказів, на яких ґрунтується висновок інспектора про вчинення ним адміністративного правопорушення. Також постанова не містить мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Представник також звертав увагу суду, що постанова не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року. Так, у п. 2 оскаржуваної постанови, місцем розгляду справи є вул. Миколаївська, 2, м. Кременчук, Полтавська обл. Проте, у п. 5 вказаної постанови місце вчинення правопорушення зазначено: вул. Небесної Сотні, місто Кременчук. Таким чином, постанова винесена не на місці вчинення адміністративного правопорушення, що вказує на її протиправність. Крім того, місце проживання позивача вказано невірно.

За викладених обставин позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Не погодившись з позовними вимогами, представник відповідача Департаменту патрульної поліції Придибайло Б.О. та інспектор Комаров В.А. направили на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого постанова, що оскаржується позивачем, за своїм змістом повністю відповідає вимогам чинного законодавства та містить необхідну інформацію, згідно якої інспектором було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.

22.03.2024 ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука відкрито провадження у справі та призначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача Близнюк І.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Придибайла Б.О. у судовому засіданні підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі.

Інспектор ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмо про причини неявки суд не повідомляв.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

11 березня 2024 року інспектором 1 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Комаровим В.А. було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на автомобільному транспорті, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1636669, відносно ОСОБА_1 .

Згідно вказаної постанови 11.03.2024 року о 13 год. 23 хв. по вулиці Небесної Сотні, 1-А, у місті Кременчуці, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_2 , при ввімкненому забороняючому сигналі світлофора, здійснив зупинку після дорожнього знаку 5.69 «Місце зупинки», чим порушив вимоги п. 8.10 ПДР України. Відповідальність за скоєне правопорушення передбачена частиною 2 статті 122 КУпАП.

Інспектор притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і наклав адміністративне стягнення в розмірі 510 грн.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 8.10 ПДР України, затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідальність за частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Санкція частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не подано будь-яких доказів щодо винуватості позивача, виходячи з наступного:

Як вбачається зі змісту відзиву на позов, відповідач, як доказ правомірності своїх дій при складанні оскаржуваної постанови та винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, посилається на відеозапис з боді-камери працівника поліції, зроблений 11.03.2024 року.

Разом з цим, із переглянутого під час розгляду справи по суті, зазначеного вище відеозапису, вбачається, що останнім було зафіксовано розмову працівника поліції щодо ймовірного порушення водієм транспортного засобу, який знаходився на значній відстані від них, п. 8.10 ПДР України та зупинку транспортного засобу під керуванням позивача, який категорично заперечував висунуті в його бік працівниками поліції звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, суд також звертає увагу на порушені працівниками поліції, визначені ст. 268 КУпАП права особи, що обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, у вигляді відмови у задоволенні неодноразових клопотань ОСОБА_1 про ознайомлення із матеріалами справи, а саме відеозаписом, на якому, зі слів працівника поліції, зафіксовано факт порушення останнім ПДР України.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що в основу постанови, яка є предметом даного судового розгляду, покладено зроблене працівником поліції припущення, що не підтверджується жодними доказами, які б зафіксували саме факт вчинення порушення ПДР України позивачем. Також відповідачем не зазначено про заходи, які вчинив працівник поліції, для отримання таких доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов і достатність підстав для їх задоволення із закриттям справ про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, суд не погоджується із визначеним позивачем колом відповідачів у даному провадженні і з огляду на той факт, що належним відповідачем у справах про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є орган, який таке стягнення застосував, а не конкретна посадова особа такого органу, вважає за необхідне у задоволенні вимог до інспектора 1 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Комарова Владислава Анатолійовича відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за № 742/2298/17 від 17.09.2020 року.

Керуючись статтями 2,10,11, 241, 242, 243, 245, 246, 250, 251, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Комарова Владислава Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1636669 від 11.03.2024 року задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора 1 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Комарова Владислава Анатолійовича серії ЕНА № 1636669 від 11.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження по адміністративній справі закрити.

В частині позовних вимог до інспектора 1 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Комарова Владислава Анатолійовича - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.О. Зоріна