Справа № 200/2236/24
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

22 квітня 2024 року Справа №200/2236/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Циганенко А.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел.: НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

15 квітня 2024 року з використанням підсистеми «Електронний суд» адвокат Александров О.О., представник позивачки ОСОБА_1 , подав до суду адміністративний позов до відповідача, військової частини НОМЕР_3 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача у не нарахуванні та у невиплаті позивачці збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в період її військової служби з 01.04.2022 по 30.06.2022;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачці збільшену до 100000 гривень додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в період її військової служби з 01.04.2022 по 30.06.2022.

Позовна заява подана з дотриманням правил підсудності особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), її належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Адміністративний позов подано в строк, встановлений законом. Підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених КАС України, немає.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» №95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Цьому визначенню відповідає й поняття грошового забезпечення, що відповідно до закону виплачується за рахунок держави військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197, грошове забезпечення військовослужбовців включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.[…] До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: […] додаткова винагорода на період дії воєнного стану […].

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Оскільки предметом спору у даній справі є стягнення додаткової винагороди, яка є складовою частиною грошового забезпечення, позивачка звільнена від сплати судового збору за законом.

Отже, клопотання про звільнення позивачки від сплати судового збору заявлено адвокатом Александровим О.О. безпідставно і задоволенню не підлягає.

Як зазначалося раніше, суд виходить з того, що спір щодо виплати належного позивачці грошового забезпечення є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин») у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини 1 та 2 статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України (абзаци перший і другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99) щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, дія частини 1 статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

В той же час, частинами 3 та 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, суд звертає увагу на те, що обов`язок держави створити умови та гарантувати можливості для громадян заробляти собі на життя працею і своєчасно одержувати винагороду за працю є складовою її обов`язку щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав та свобод людини і громадянина (стаття 3, частини перша, друга, сьома статі 43 Конституції України).

Частиною першою статті 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

У Рішенні від 12 квітня 2012 року №9-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод. У правовій державі звернення до суду є універсальним механізмом захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (абзац п`ятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення).

Таким чином, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною 5 статті 122 КАС України.

Наведені обставини дають суду підстави для висновку, що позивачка не пропустила строк звернення до суду із даним позовом.

Отже, клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом та поновлення строку звернення до суду заявлено адвокатом Александровим О.О. безпідставно і задоволенню не підлягає.

Враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників адміністративної справи, вбачаються підстави для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Керуючись статтями 2, 5, 12, 32, 121, 123, 126, 160, 161, 171-176, 248, 251, 256, 257, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду.

2. Відкрити провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

3. Розгляд справи провести суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

4. Відповідач у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали може подати відзив на позовну заяву та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. У разі подання відзиву, його копія та додані до нього документи мають бути надіслані (надані) до суду та позивачці одночасно.

5. Клопотання адвоката Александрова О.О. про звільнення від сплати судового збору, визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до суду залишити без задоволення.

Ухвала постановлена, складена та підписана 22 квітня 2024 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки http://court.gov.ua/).

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.І. Циганенко