Справа № 440/4620/24
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 квітня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/4620/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Довгопол М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про про поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської міської ради, в якій просить поновити його на посаді Полтавського міського голови з 16.04.2024.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

У ході з`ясування питання, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено наступне.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суд зазначає, що зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів.

Іншими словами зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2024 у справі № 990/150/23.

Суд звертає увагу на те, що у позовній заяві позивачем викладено позовні вимоги про поновлення його на посаді Полтавського міського голови.

Відповідно до положень частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу.

Отже, обов`язковою передумовою спору про поновлення на роботі є звільнення (переведення) працівника.

Водночас у позовній заяві ОСОБА_1 не викладає фактичних обставин та правових норм щодо незаконності його звільнення, натомість вказує, що його повноваження як голови Полтавської міської територіальної громади не припинені станом на день подачі позовної заяви і у трудовій книжці відсутній запис про звільнення з посади Полтавського міського голови.

Таким чином, у позовній заяві не наведено підставу позову про поновлення на посаді, внаслідок чого позовна заява не відповідає вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також суд враховує, що відповідно до положень частин 1 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За визначенням, що міститься у пункті 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Враховуючи наведене, суд констатує, що спір, з яким ОСОБА_1 звернувся до суду, стосується звільнення з публічної служби, а тому строк звернення до суду у цьому випадку складає один місяць, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Із матеріалів позовної заяви слідує, що вироком Вищого антикорупційного суду від 02.03.2023 у справі 991/1573/23, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, призначено ОСОБА_1 покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 1 (один) рік, на підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування основного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Вказаний вирок набрав законної сили 04.04.2023, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень ( https://reyestr.court.gov.ua/Review/109350528).

Відповідно до пунктів 3, 3-1 частини 1 статті 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР) повноваження сільського, селищного, міського голови, вважаються достроково припиненими у разі: набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього (п. 3); набрання законної сили рішенням суду про притягнення його до відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права займати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (п. 3-1).

Згідно з пунктом 2 частини 11 статті 79 Закону № 280/97-ВР повноваження сільського, селищного, міського голови припиняються достроково, а відповідна особа звільняється з посади: з підстав, зазначених у пунктах 3, 3-1 частини першої цієї статті, - з дня, наступного за днем одержання радою або її виконавчим комітетом копії відповідного рішення суду без прийняття рішення відповідної ради.

З аналізу положень статті 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» випливає, що підставою для дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови є обставини, зокрема, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього; набрання законної сили рішенням суду про притягнення його до відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права займати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. При цьому такі повноваження припиняються з дня, наступного за днем одержання радою або її виконавчим комітетом копії відповідного рішення суду без прийняття рішення відповідної ради.

Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 183/7152/16(2-а/183/54/17).

В силу вимог частини 3 статті 42 Закону № 280/97-ВР повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути припинені достроково у випадках, передбачених статтею 79 цього Закону, що має наслідком звільнення його з посади.

Отже, єдиним способом дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови у разі набрання законної сили обвинувальним вироком або рішенням суду про притягнення його до відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права займати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, є звільнення з посади особи, при цьому з дня, наступного за днем одержання радою або її виконавчим комітетом копії відповідного рішення суду без прийняття рішення відповідної ради.

З огляду на викладене, у розумінні статті 79 Закону №280/97-ВР позивач вважається звільненим з посади Полтавського міського голови з дня, наступного за днем одержання радою або її виконавчим комітетом копії відповідного рішення суду без прийняття рішення відповідної ради.

Трудова книжка ОСОБА_1 , копія якої долучена до матеріалів позовної заяви, містить запис № 31 від 12.04.2023 «Позбавлений права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 1 (один) рік із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік у зв`язку з набранням законної сили вироком Вищого антикорупційного суду від 02.03.2023», підстава запису - вирок Вищого антикорупційного суду від 02.03.2023 у справі № 991/1573/23.

Таким чином, відповідний запис у трудовій книжці позивача свідчить про те, що Полтавською міською радою (виконавчим комітетом) отримано вирок Вищого антикорупційного суду від 02.03.2023 у справі № 991/1573/23 і позивач вважається звільненим з посади міського голови 12.04.2023.

Крім того, у трудовій книжці ОСОБА_1 наявний запис № 32 від 19.04.2023 про прийняття на роботу водієм автотранспортних засобів у ТОВ «Полтава Реал Естейт Груп».

Отже, позивач був обізнаний із звільненням з посади міського голови з 12.04.2023, однак із позовом про поновлення на посаді звернувся до суду 17.04.2024, тобто з пропуском встановленого процесуальним законом місячного строку, натомість більше ніж через рік з дня, коли дізнався (повинен був дізнатися) про порушення своїх прав та інтересів.

До позовної заяви позивач додав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заявою про поновлення на роботі, в якій просив поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою про поновлення на посаді Полтавського міського голови.

Вказана заява мотивована тим, що звернутись до суду з позовною заявою про поновлення на посаді у строк, встановлений чинним законодавством, позивач не мав змоги, оскільки вироком ВАКС від 02.03.2023 по справі № 991/1573/23 йому було заборонено обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тому поновлення його на роботі було неможливим. Крім того, позивач у заяві зауважив, що наказ про звільнення він фактично не отримував.

Оцінюючи заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Такий підхід узгоджується із практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 22.06.2021 у справі № 120/5780/20-а, від 20.09.2023 у справі № 240/33951/22, від 25.01.2024 у справі № 420/19560/23 та ін.

Стосовно доводів позивача про те, що він не мав змоги вчасно звернутися до суду з позовом, оскільки вироком ВАКС від 02.03.2023 по справі № 991/1573/23 йому було заборонено обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тому поновлення його на роботі було неможливим, суд зауважує, що заборона обіймати певні посади за вироком суду не створює перешкод для звернення до суду з позовом, натомість фактично є обставиною, яка впливає на вирішення спору по суті, у зв`язку з чим не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо посилання позивача на те, що ним не отримано наказ про звільнення, суд зазначає, що у відповідності до пункту 2 частини 11 статті 79 Закону № 280/97-ВР позивач вважається звільненим з дня, наступного за днем одержання Полтавською міською радою ( її виконавчим комітетом) копії вироку ВАКС від 02.03.2023 по справі № 991/1573/23, без прийняття будь-якого рішення відповідної ради. Отже, Закон не вимагає прийняття додатково наказу або рішення про звільнення позивача.

При цьому суд зауважує, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, тому зважаючи на те, що Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом у порівнянні з Кодексом законів про працю України, то підлягають застосуванню норми саме цього Закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини, наведені у заяві ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Частинами першою, другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Також відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з пропуском строку звернення до суду, і обставини, вказані у заяві про поновлення строку звернення до суду, визнані судом неповажними, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 160, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про поновлення на посаді залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- уточненої позовної заяви з урахуванням вимог пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, копії такої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи;

- заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку, доказів поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо він не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява буде йому повернута.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.В. Довгопол