Справа № 580/10410/23
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 подав позов до Головного управління Національної поліції у Черкаській області, в якому, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Черкаській області, яка полягає у безпідставній відмові ОСОБА_1 , у проведенні виплати одноразової грошової допомоги через втрату працездатності поліцейського під час виконанням ним службових обов`язків;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по втраті 70% працездатності у зв`язку із отриманням 2-ої групи інвалідності внаслідок ушкоджень, отриманих під час проходженням ним служби.

В якості підстав позову позивач зазначив, що відповідач, відмовляючи у призначенні одноразової грошової допомоги, вийшов за межі своїх повноважень. Інвалідність йому встановлена внаслідок захворювання, яке отримане у зв`язку з проходженням служби в поліції. Законних підстав для відмови у виплаті допомоги не має.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення, суд виходив з того, що інвалідність позивачу встановлена у термін понад шість місяців після звільнення, що позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалі справи, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та довідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 21.02.2022 року №12/18 Х-35 ОСОБА_1 в період з 23.12.2008 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України та в період починаючи з 07.11.2015 по 11.02.2022 проходив службу в органах Національної поліції України.

Згідно Акту № 17 від 30.06.2020 про нещасний випадок (форма Н-1*) комісія зі спеціального розслідування, розглянувши зібрані матеріали та вивчивши обставини нещасного випадку, який стався 09.03.2019 року близько 17 год. 30 хв. під час забезпечення публічної безпеки і порядку на площі Богдана Хмельницького в місті Черкаси, з начальником сектору реагування патрульної поліції № 4 Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, капітаном поліції ОСОБА_1 встановила, що обставини та причини, за яких стався нещасний випадок, внаслідок грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом та умисним заподіянням тілесних ушкоджень, працівнику правоохоронного органу ОСОБА_1 , підпадають під перелік, що визначений пунктом 3.9 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого Наказом МВС України від 27.12.2002 року №1346 (із змінами та доповненнями від 16,02.2006 року № 677), а тому вважає, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 12 Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області" від 02 лютого 2022 року, діагноз і постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва): наслідки субтотального розриву передньої хрестоподібної зв`язки, пошкодження латерального меніску правого колінного суглобу (травма 09.03.19) у вигляді передньобокової нестабільності, деформуючого гонартрозу II ст. з помірним порушенням функції, - травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків (акт за формою Н-1 №17 від 30.06.2020). Згідно Постанови М(ВЛ)К Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області" про придатність до військової служби: Непридатний до служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області "По особовому складу" № 41 о/с від 08 лютого 2022 року капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 4 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, 11 лютого 2022 року, звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) серії ААВ 12 ААВ № 640477 від 29.09.2022, ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності (безтерміново); причина інвалідності: травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

05.02.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності.

Рішенням від 19.04.2023 у справі № 580/1239/23, яке набрало законної сили 19.09.2023, Черкаський окружний адміністративний суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області під час розгляду та інформування ОСОБА_1 щодо невиплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю унаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків згідно із заявою від 06.02.2023 та зобов`язав Головне управління Національної поліції в Черкаській області повторно розглянути заяву від 06.02.2023 за участі ОСОБА_1 для вирішення питання щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю унаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині рішення суду.

На виконання вказаного рішення суду Головне управління Національної поліції в Черкаській області згідно висновку від 13.10.2023 (а.с. 114) відмовило позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з перевищенням терміну між датою звільнення та датою встановлення інвалідності, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", а саме: шести місяців від дати звільнення зі служби в поліції (дата звільнення - 11.02.2022, а інвалідність встановлена 29.09.2022).

Не погоджуючись з відмовою у призначенні одноразової грошової допомоги внаслідок настання інвалідності, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

07.11.2015 набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580- VIII).

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97-101 Закону № 580-VIII, прийнято Порядок № 4, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом МВС від 12 вересня 2016 року № 916, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1277/29409 від 22 вересня 2016 року, пункт 5 Розділу 1 Порядку № 4 доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку № 4).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Таким чином, зазначене положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

- інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

- інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

- причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах, зокрема, від 19.09.2018 у справі № 373/1188/16-а, від 20.09.2018 у справі № 296/9456/16, від 01.11.2018 у справі № 822/3788/17, №822/1493/18 від 15.07.2020р, у справі №127/25169/17 від 30.07.2020 року.

Судом першої інстанції встановлено, що інвалідність позивачу встановлено понад шість місяців після звільнення особи з поліції, що позбавляє особу права на отримання одноразової грошової допомоги.

Щодо посилань позивача на запровадження на території України воєнного стану як поважну причину для поновлення строку, колегія суддів зазначає наступне.

Питання щодо визнання поважними причиною пропуску звернень у випадку його пропуску з причин пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні було предметом дослідження Верховним Судом, зокрема у постановах від 04 квітня 2023 року у справі № 140/1487/22, від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18, від 23 грудня 2022 року у справі № 760/5369/19, від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, від 02 червня 2022 року у справі у №757/30991/18-а.

Так, у вищевказаних постановах Верховний Суд зауважив, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання процесуальних дій протягом установленого законом строку.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Суд резюмує, що, дійсно, введений в Україні воєнний стан суттєво ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади (місцевого самоврядування). Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного строку.

Застосовуючи вищевказану позицію Верховного Суду у розрізі обставин даної справи, слід зазначити, що у поданій до суду апеляційній скарзі позивач лише зазначав, що дія воєнного стану в Україні призводить до деяких складнощів, однак будь-яких доказів відносно того, як саме дана обставина вплинула на неможливість вчасного оформлення інвалідності останній не зазначав.

Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма