Справа № 120/10021/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши в м. Вінниці в порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Світязь" - адвоката Слободянюка Миколи Володимировича про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі за позовом Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Світязь" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,
Рішенням суду від 01.04.2024 відмовлено у задоволенні позову.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

04.04.2024 до суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Слободянюка Миколи Володимировича про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат відповідача на правничу допомогу в розмірі 6441,60 грн., понесених у зв`язку з розглядом цієї справи. До заяви додані документи на підтвердження розміру витрат.

Ухвалою від 08.04.2024 заяву представника відповідача прийнято до розгляду судом та вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження. Цією ж ухвалою встановлено Вінницькому обласному відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю строк для подання відповідних письмових пояснень по суті даного процесуального питання.

17.04.2024 електронним шляхом, а 22.04.2024 через засоби поштового зв`язку представником позивача до суду подано письмові заперечення, за змістом яких останній просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу. Свої доводи мотивує тим, що заявлені відповідачем до стягнення витрати на правову допомогу в розмірі 6441,60 грн. не відповідають критеріям співмірності характеру та складності справи з обсягом виконаних юридичних послуг.

Розглянувши в письмовому провадженні дане процесуальне питання та вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката, суд керується такими мотивами.

Згідно з частиною першою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Приписами частини 4-6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас в силу вимог частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, в тому числі витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги. При цьому на суд покладається обов`язок перевірити розмір цих витрат на предмет їх обґрунтованості та пропорційності.

Судом встановлено, що в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником відповідача надано копію договору № 1 від 25 липня 2023 року про надання правової допомоги, копію акту-прийому передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги від 13.03.2024, у якому зазначено, що гонорар за договором про надання правової (правничої) допомоги у справі складає 6441,60 грн., рахунок від 13.03.2024 № 13/03/24/1 на оплату за договором про надання правової допомоги від 25.07.2023 № 1 на суму 6441,60 грн., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі №120/10021/23, копію платіжної інструкції від 14.03.2024 № 4736 на суму 6441,60 грн.

Так, за умовами договору про надання правової допомоги від 25.07.2023, укладеного між адвокатом Слободянюком М.В. та ТОВ "Науково-виробнича компанія "Світязь", адвокат взяв на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта та вести від його імені справи в усіх судових інстанціях.

Порядок оплати наданих адвокатом послуг визначається п. 3.1 цього договору від 25.07.2023, згідно якого клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі не менше 40 (сорок) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Сплачена клієнтом адвокату вищевказана сума відповідає і складає розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг відповідно до обсягу наданих послуг і виконаних робіт.

Як вбачається з детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі №120/10021/23, адвокатом Слободянюком М.В. виконані наступні роботи:

- 25.07.2023 консультації і роз`яснення клієнту з правових питань 2 год;

- 31.07.2023 підготовка відзиву на позовну заяву 4 год.

Сторони визначили, що усього адвокатом затрачено 6 годин, а тому на підставі п. 3.1 Договору про надання правової допомоги від 25.07.2023 гонорар адвоката у вказаній справі обраховується таким чином 6 год * (2684*40%) =6441,60 грн.,

Як зазначено у статті 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі N 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі N 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява N 19336/04, § 268). Відповідно до іншого рішення ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Як уже зазначалось, у зв`язку з розглядом цієї справи відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6441,60 грн.

Оцінюючи такі витрати в контексті їх необхідності, реальності та розумності їхнього розміру суд враховує те, що, по перше, дана адміністративна справа є справою незначної складності, що розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін). По друге, суд вважає, що визначений загальний час в кількості 6 годин, витрачений адвокатом на надання консультації та підготовку відзиву, як і власне загальний розмір понесених витрат є завищеними.

З цього приводу суд враховує те, що обсяг документів у цій справи не є значним, а тому її вивчення та оформлення відзиву не вимагало для адвоката витрачання значного часу та зусиль. Ба більше, суд також враховує, що у спорах з подібними правовідносинами є сформованою стала судова практика, в тому числі і Верховного Суду, а тому викладені у відзиві доводи та мотиви відповідача не мали для суду визначального значення при ухваленні судового рішення.

Таким чином, суд вважає, що співмірний за обсягом, характером наданих послуг та складністю справи витрачений адвокатом час, для надання правової допомоги у даній справі, мав би становити не більше 1 год, що відповідно до п. 3.1 Договору про надання правової допомоги від 25.07.2023 складає 1073,60 грн. (2684*40%).

За таких обставин суд за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених ТОВ "Науково-виробнича компанія "Світязь" у зв`язку з розглядом цієї справи через призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, керуючись принципом справедливості та виходячи із фактичного обсягу наданих адвокатом послуг правової допомоги, характером та предметом даного спору, а також враховуючи клопотання позивача, приходить до висновку про можливість зменшення розміру витрат в даній справі до 1073,60 грн.

Суд вважає, що така сума компенсації судових витрат в повній мірі відповідатиме критеріям співмірності та вимогам розумності.

Таким чином, за результатами розгляду справи на користь відповідача належить стягнути понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань позивача - суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 134, 139, 143, 242, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Світязь" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Світязь" витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.

У задоволенні решти заяви - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове судове рішення складено 23.04.2024.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Пирогова, 135-А, м. Вінниця, 21037, );

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Світязь" (вул. Лебединського, 15, м. Вінниця, 21034, код : ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович