Справа № 460/3189/24
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань залишення позову без розгляду
23 квітня 2024 року м. Рівне №460/3189/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С. розглянувши адміністративну справу за позовом
доДержавної установи "Центр пробації"
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи "Центр пробації" про визнання протиправною бездіяльності щодо непроведення перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 31.12.2023, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт та зобов`язання здійснити такий перерахунок та виплату грошового забезпечення за вказаний період, а також нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за цей період.
Ухвалою суду від 27.03.2024 позовна заява залишалася без руху. Позивач подав суду заяву про поновлення строку звернення, в якій зазначив, що ним дотримано строк звернення до суду, позаяк стосовно позовних вимог за період з 29.01.2020 до 18.07.2022 стаття 233 КЗпП України передбачала право звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати без обмеження будь-яким строком, а щодо позовних вимог за період з 19.07.2022 по 31.01.2023, то позивач звернувся до суду у тримісячний строк, як це передбачено ч.2 ст.233 КЗпП України (в редакції від 19.07.2022), тобто з дня одержання ним письмового повідомлення відповідача (довідки №8/2-69 від 29.02.2024) про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
У зв`язку з цим, ухвалою суду від 04.04.2024 встановлено, що позовна заява подана у строк, встановлений законом, та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
19.04.2024 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з цим позовом. На обґрунтування заяви відповідач зазначив, що, одержуючи щомісячно на карту грошове забезпечення, позивач беззаперечно повинен був знати про всі нараховані та отримані виплати починаючи з січня 2020 по день звільнення (31.01.2023), а тому вказана позовна заява подана до суду більше ніж через 1 рік після звільнення зі служби.
Вирішуючи подане клопотання, суд виходить з такого.
За змістом ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що шестимісячний строк звернення до суду в адміністративному судочинстві є загальним і застосовується, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 КАС України.
Водночас, як свідчать матеріали справи, предметом розгляду в даній справі є нарахування і виплата позивачу грошового забезпечення у неналежному розмірі.
Разом з тим, у положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці.
Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю. Тобто, у тих випадках, коли спеціальним законодавством не врегульовані особливості щодо строку звернення до суду з позовом про стягнення належного військовослужбовцю суми грошового забезпечення, застосуванню підлягають загальні норми трудового законодавства.
Згідно із ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній до 18.07.2022) працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Перебування особи на публічній службі є однією з форм реалізації закріпленого у статті 43 Конституції України права на працю.
Таким чином, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати (грошового забезпечення) без обмеження будь-яким строком.
Поряд з цим, відповідно до ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Згідно з п.1 глави ХІХ "Прикінцеві положення" Кодексу законів про працю України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Отже, запровадження на території України карантину було безумовною підставою для продовження строків, визначених ст.233 КЗпП України на строк дії такого карантину.
Разом із тим, згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Встановлені обставини в їх сукупності дають підстави для висновку, що право на звернення до суду військовослужбовців щодо виплати грошового забезпечення відповідно до положень ч.1 ст.233 КЗпП України в редакції, чинній до 18.07.2022 не було обмежене будь-яким строком, в редакції, чинній з 19.07.2022, вказаний строк був продовжений на строк дії карантину, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.
Таким чином, ст.233 КЗпП України є спеціальною нормою по відношенню до ч.5 ст.122 КАС України, оскільки стосується саме виплати сум, які належать при звільненні.
Поряд з цим, положення ч.2 ст.233 КЗпП України не лише визначають строки реалізації права на судовий захист, а й визначають час, з якого починається перебіг такого строку, а саме: «з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні».
Отже, про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
Відтак, саме з подією отримання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільнення, законодавець пов`язує перебіг трьохмісячного строку для звернення з позовом до суду.
Зі служби позивача звільнено 31.01.2023, тобто після внесення змін до ст.233 КЗпП України, якими визначено нові строки звернення до суду.
Водночас, повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, позивач отримав лише 14.03.2024 у відповідь на його запит.
За таких обставин, твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом не відповідають дійсності, правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду з цих підстав відсутні, а тому в задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 121, 240, 243, 256, 294 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.
Ухвала окремо не оскаржується та набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складений дата 23 квітня 2024 року

Суддя Н.С. Гудима