Справа № 620/4579/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4579/21 Головуючий у І інстанції - Клопот С.Л.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

при секретарі: Руденко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року з розгляду заяви ОСОБА_1 , в порядку статті 383 КАС України, про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі № 620/4579/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Чернігівській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якій просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії за посадою, яку він займав на момент звільнення, за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби України у Чернігівській області виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії за посадою, яку я займав на момент звільнення, за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року, яке набрало законної сили 04 серпня 2021 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії за посадою, яку він займав на момент звільнення, за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби України у Чернігівській області виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії за посадою, яку я займав на момент звільнення, за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

08 листопада 2021 року Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області щодо видачі довідки від 11.08.2021 № 71, яка не містить відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії;

- винести окрему ухвалу Головному управлінню Державної фіскальної служби у Чернігівській області щодо протиправної видачі довідки від 11.08.2021 № 71 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі № 620/4579/21 і направити її Державній фіскальній службі України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону;

- накласти на начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, як керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- половину суми штрафу стягнути на користь ОСОБА_1 , іншу половину до Державного бюджету України;

- встановити строк Головному управлінню Державної фіскальної служби у Чернігівській області подати у 30-денний термін з моменту набрання ухвалою законної сили звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

22 серпня 2023 року Головне управління ДФС у Чернігівській області звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення судового рішення, у якій просило роз`яснити порядок та спосіб виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі № 620/4579/21.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року у задоволенні заяви Головного управління ДФС у Чернігівській області про роз`яснення судового рішення у справі № 620/4579/21 - відмовлено.

15 вересня 2023 року від Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про роз`яснення судового рішення, в якій він просив роз`яснити чи повинен боржник - Головне управління Державної фіскальної служби України у Чернігівській області, у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії, вказувати розмір премії та надбавок, за посадою яку займав стягувач на момент звільнення (2005 рік) станом на березень 2019 року.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у задоволенні заяви Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про роз`яснення рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі № 620/4579/21 - відмовлено.

06 жовтня 2023 року до Чернігівського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Відповідачем на виконання рішення суду від 05 липня 2021 року у справі № 620/4579/21, в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Зазначено, що Відповідачем добровільно не виконано вищезазначене рішення в межах наданих законодавством повноважень.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відмовляючи у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року Головним управлінням ДФС в Чернігівській області видано довідку від 11.08.2021 № 71 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

Зазначена вище довідка містить розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткову надбавку за вислугу років за нормами, чинними на 05.03.2019 за прирівняною (аналогічною) посадою.

Судом першої інстанції зазначено, що під час ухвалення рішення у даній справі конкретні складові додаткових видів грошового забезпечення за відповідною посадою не були предметом дослідження та, як наслідок, резолютивна частина рішення Чернігівського окружного адміністративного суду не містить зобов`язання Відповідача включити до оновленої довідки для перерахунку пенсії конкретно визначені складові додаткових видів грошового забезпечення, премії, тощо та їх розміру за відповідною посадою.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної фіскальної служби в Чернігівській області та порушення ним прав, свобод, інтересів особи - Позивача.

Щодо постановлення окремої ухвали суд першої інстанції зазначив, що необхідною умовою для застосування даних положень статті 249 КАС України є встановлення під час розгляду справи порушення закону.

З огляду на вказане, суд першої інстанції не вбачав підстав для постановлення окремої ухвали.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 2 та 3статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень регульовано статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено ст. 382 КАС України, за приписами частини першої та другої якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до частини восьмої цієї ж статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - Відповідачем у справі, може встановити суд першої чи апеляційної інстанції. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення.

При цьому, зазначена норма не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.

Вказана позиція узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.05.2020 р. у справі № 800/320/17.

Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-Позивача.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.

Рішення суду, яке набуло законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.

Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.

У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.

Відтак, з часу набрання рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року в адміністративній справі № 620/4579/21 законної сили Відповідач мав вчинити дії, спрямовані на реальне виконання вказаного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року, яке набрало законної сили 04 серпня 2021 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії за посадою, яку він займав на момент звільнення, за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби України у Чернігівській області виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії за посадою, яку я займав на момент звільнення, за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року Головним управлінням ДФС в Чернігівській області видано довідку від 11.08.2021 № 71 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

Зазначена вище довідка містить розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткову надбавку за вислугу років за нормами, чинними на 05.03.2019 за прирівняною (аналогічною) посадою.

Колегія суддів звертає увагу, що під час ухвалення рішення у даній адміністративній справі конкретні складові додаткових видів грошового забезпечення за відповідною посадою не були предметом дослідження та резолютивна частина рішення Чернігівського окружного адміністративного суду не містить зобов`язання Відповідача включити до оновленої довідки для перерахунку пенсії конкретно визначені складові додаткових видів грошового забезпечення, премії, тощо та їх розміру за відповідною посадою.

Крім того, вирішуючи питання щодо визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, вчиненими на виконання рішення суду, суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, а тому процесуальна процедура вирішення питання протиправності дій/бездіяльності відповідача у справі суб`єкта владних повноважень вчинених на виконання рішення суду, виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

За приписами частини 1 статті 383 КАС України особа, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав Позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - Відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-Позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної фіскальної служби в Чернігівській області та порушення ним прав, свобод, інтересів особи - Позивача, з чим погоджується і колегія суддів.

Крім того, необхідною умовою для застосування даних положень статті 249 КАС України є встановлення під час розгляду справи порушення закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для постановлення окремої ухвали.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 322, 325, 328, 329, 331, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст складено 05.04.2024 року.