Справа № 500/2418/24
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 500/2418/24

22 квітня 2024 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Осташ А.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали Львівського державного університет внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2024 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Львівський державний університет внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У відповідності до вимог пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161,172 цього Кодексу.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, та містить такі недоліки.

1. Перший недолік стосується недотримання позивачем вимог п.8 ч.5 ст.160 КАС України. Так, всупереч вищенаведеній нормі, позивач не долучив до матеріалів позову копію повідомлення про розірвання договору із пропозиціями досудового врегулювання спору (додаток №7 до позовної заяви), хоча зазначив даний документ в переліку тих, що додаються до позовної заяви.

Дана обставина підтверджується актом відділу організаційно-правового забезпечення суду від 22.04.2024.

2. Щодо пропуску строку на звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).

Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

У цій справі спірні правовідносини виникли у зв`язку зі звільненням відповідача з публічної служби та виникненням у нього, на підставі укладеного договору, зобов`язання щодо відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням у Львівському державному університеті внутрішніх справ.

Спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних із утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статі 122 КАС України, якою передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач щодо даного питання зазначає, що строк звернення до суду у даній справі починає обчислюватися з 08.04.2024 - дати повідомлення відповідача про невиконання зобов`язань та повернення залишку заборгованості.

Оцінюючи наведені обставини, суд вважає, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду, виходячи з наступного.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладених в Постановах Верховного Суду.

Питання юрисдикції розгляду цієї категорії справ вирішено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.12.2018 у справі № 804/285/16, де Велика Палата Верховного Суду вказала, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору і підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Водночас питання наявності підстав вважати поважними причини пропуск строку звернення до суду з позовом, які пов`язані зі зміною правової позиції Верховного Суду з цього питання було предметом дослідження Верховним Судом у справі № 640/11650/21, за наслідками касаційного розгляду якої було ухвалено постанову від 23.09.2021 у справі №640/11650/21. У цій постанові зазначено, що у перехідний період для забезпечення реалізації права особи на звернення до суду у вказаних умовах їй має бути забезпечений певний розумний строк, достатній для формулювання правової позиції і вчинення дій з підготовки відповідного позову та його подання до суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 640/25034/19 встановив, що є днем, коли особа дізналася про порушення свого права. Так, Верховний Суд зазначає, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

З аналізу позовної заяви, судом встановлено, що наказом ГУМВС у Львівській області від 21.09.2014 №565 о/с, відповідача звільнено зі служби в ОВС за власним бажанням.

Вподальшому, 11.04.2016, Університет погодив дідусеві позивача сплату заборгованості рівними платежами - 500 грн щомісяця, проте, починаючи з серпня 2023 року ОСОБА_2 (дідусь відповідача) перестав платити заборгованість внука.

З наведених обставин, суд висновує, що навіть якщо вважати, що саме несплата частини заборгованості в серпні 2023 року стала підставою для звернення до суду, то строк звернення до суду починає обчислюватися відповідно з наступного місяця після такої несплати та відповідно закінчився 1 жовтня 2023 року.

Проте, позивач звернувся із даним позовом до суду 16.04.2024 (дата подання позову на поштове відділення), тобто з пропуском строку визначеного ч.5 ст.122 КАС України.

Суд не приймає до уваги позицію позивача про те, що строк звернення до суду починає обчислюватися з 08.04.2024 - дати повідомлення відповідача про невиконання зобов`язань та повернення залишку заборгованості. Ця позиція позивача є взагалі абсурдною, з двох причин:

- по-перше: якщо брати 08.04.2024 як дату претензії то строк звернення до суду почне спливати через місяць після дати вказаної в претензії;

- по-друге: 08.04.2024 взагалі жодного відношення немає до правовідносин, які склалися між Університетом та відповідачем.

У випадку пропуску такого строку, виключними підставами для визнання судом поважних причин такого пропуску може бути лише наявність об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що до суду позивач звернувся з порушенням строку звернення, а заяви про визнання поважними причин пропуску строку з доказами такої поважності суду не подав.

В силу частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

3. Третій недолік позовної заяви стосується недотримання позивачем вимог ч.2 ст.161 КАС України. Відповідно до абзацу другого даної норми, суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову в паперовій формі зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій позовної заяви та доданих до неї документів. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

В порушення даної норми Університет (який в даному випадку виступає як суб`єкт владних повноважень), надіслав відповідачу позовну заяву та документи рекомендованим листом, а не листом з описом вкладення, як того вимагає ч.2 ст.161 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, процесуального законодавства, тому її слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом:

- долучити до позовної заяви копію повідомлення про розірвання договору із пропозиціями досудового врегулювання спору (додаток №7 до позовної заяви);

- подати заяву про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин такого пропуску;

- надати докази надіслання відповідачу позовної заяви та документів листом з описом вкладення, як того вимагає ч.2 ст.161 КАС України.

З урахуванням зазначеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 256, 293 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання необхідних документів на адресу суду:46006 м.Тернопіль, вул. Острозького, 20.

Роз`яснити позивачу, що уразі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява буде повернута останньому.

Копію ухвали направити позивачу.

Роз`яснити учасникам справи, що адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Осташ А.В.