Справа № 420/37191/23
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Токмілової Л.М.

за участі:

секретаря судового засідання Кожухар В.В.

представника позивача Сухецької С.М.

представника відповідача Левченко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна ОСОБА_1 до Одеської митниці, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці Державної митної служби України № 999-0 від 27.11.2023 року «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на державній службі на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці;

- стягнути з Одеської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.11.2023 року по день ухвалення судового рішення.

Ухвалою суду від 03.01.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 25.01.2024 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому судовому засіданні, призначеному на 12.02.2024 року, оголошено перерву до 04.03.2024 року.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 18.03.2024 року оголошено перерву до 01.04.2024 року для забезпечення явки позивача.

Судове засідання, призначене на 01.04.2024 року, відкладено на 09.04.2024 року у зв`язку з клопотанням представника позивача.

У судовому засіданні 09.04.2024 року оголошено перерву до 16.04.2024 року.

У судове засідання 16.04.2024 року з`явились представник позивача та представник відповідача. Представник позивача підтримала позовні вимоги та просила про їх задоволення в повному обсязі, представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що підставою припинення державної служби та звільнення з посади стало закінчення строку дії контракту. Позивач звертає увагу, що контракт про проходження державної служби від 25.08.2023 року №427 набирає чинності після його підписання сторонами з дати визначеної в акті про призначення, як дати початку виконання посадових обов`язків. Акт про призначення позивача на посаду не складався та дата про його призначення не визначалася. Позивач вважає, що зазначені обставини свідчать про недійсність його звільнення за абзацами 2 та 5 пункту 21 Контракту, тому порушене право підлягає відновленню шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу, поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представник позивача у своєму відзиві та у судовому засіданні не погодилась з викладеними у позовній заяві підставами, зазначила про їх необґрунтованість, а також про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Відповідно до наказу Одеської митниці від 25.08.2023 № 794-о позивач 28.08.2023 переведений на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби № 427 від 25.08.2023. З наказом № 794-о від 25.08.2023 ОСОБА_1 особисто ознайомився 28.08.2023 та отримав примірник контракту № 427. Строк дії контракту № 427 визначено в пункті 26 цього контракту, а саме: з 28.08.2023 по 27.11.2023. Нормами чинного законодавства передбачена можливість продовження строку дії контракту. Разом з тим, МК України, ЗУ «Про державну службу» та самим контрактом визначені обставини, за наявності яких може йти мова про продовження дії контракту про проходження державної служби, а саме за умови належного виконання державним службовцем контракту, тобто передбачається право роботодавця на власний розсуд визначати певні обставини такими, що свідчать про належне виконання контракту державним службовцем. Представник відповідача наголошує, що ОСОБА_1 за весь час перебування на посадах в Одеській митниці (з 28.03.2023 дня його поновлення на посаді головного державного інспектора сектору митного оформлення № 2 митного поста «Білгород Дністровський» Одеської митниці по 27.11.2023 день звільнення) не оформив жодної митної декларації, не брав участі у здійсненні процедур митного контролю та оформлення, не склав жодного протоколу про порушення митних правил, що свідчить про невиконання ОСОБА_1 завдань, визначених контрактом про проходження державної служби. Крім того відповідачем зазначено, що додаткова угода про продовження строку дії контракту №427 повинна бути укладена сторонами не пізніше, ніж за два місяці до закінчення строку його дії. У встановлений термін як від ОСОБА_1 , так і від керівництва митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці не надходило жодних заяв, звернень, доповідних записок про намір продовжити строк дії укладеного з ОСОБА_1 контракту або щодо переведення на іншу посаду в Одеській митниці. Відповідачем також зауважено, що на даний час ОСОБА_1 до митниці не з`являвся, трудову книжку не надав, прийом-передачу справ та майна не здійснив.

У письмових поясненнях, поданих до суду 12.02.2024 року, позивач зазначив, що відповідно до ст. 31 та 31-1 ЗУ «Про державну службу» акт про призначення на посаду повинен бути складений відповідачем після підписання контракту про проходження державної служби.

01.04.2024 року до суду надійшли додаткові пояснення від відповідача, в яких зазначено, що відповідно до положень Закону України від 05.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі», започатковано ведення електронної трудової книжки як аналога паперової. ОСОБА_1 до цього часу до митниці не з`являвся, трудову книжку не надав, прийом-передачу справ та майна не здійснив, службове посвідчення серії НОМЕР_1 не здав.

Заслухавши сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 проходив державну службу у митних органах України.

Наказом Одеської митниці від 25.08.2023 року № 794-о ОСОБА_1 переведено 28.08.2023 року на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста "Одеса-порт" Одеської митниці з укладенням контракту про проходження державної служби.

25.08.2023 року між Одеською митницею та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження державної служби № 427 (далі Контракт № 427) зі строком дії з 28.08.2023 року по 27.11.2023 року.

25.08.2023 року позивачем підписано графік виконання завдань головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста "Одеса-порт" Одеської митниці.

28.08.2023 року ОСОБА_1 під підпис ознайомлений з посадовою інструкцією головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста "Одеса-порт" Одеської митниці.

Наказом Одеської митниці від 27.11.2023 року № 999-о припинено 27.11.2023 року державну службу ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста "Одеса-порт" Одеської митниці та звільнено із займаної посади у зв`язку із закінченням строку, на який укладено контракт про проходження державної служби від 25.08.2023 № 427, та строку призначення на посаду державної служби відповідно до пункту 2 частини 1 статті 83, абзацу другого частини 1 статті 85 Закону України "Про державну службу". Підставою зазначено абзац другий та п`ятий пункту 21, пунктів 25 та 26 контракту від 25.08.2023 № 427.

27.11.2023 на електронну скриньку ОСОБА_1 , яка зазначена ним у Контракті № 427 та особовій картці державного службовця, в порядку, передбаченому статтею 91 Закону України «Про державну службу», листом Одеської митниці від 27.11.2023 №7.10-1/12-01/10/22785 надіслано наказ Одеської митниці від 27.11.2023 № 999-о з інформацією про припинення 27.11.2023 ОСОБА_1 державної служби та звільнення його із займаної посади, необхідність прибуття до управління по роботі з персоналом для внесення записів до трудової книжки.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця регулює Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

Цей закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

У відповідності з визначеннями статті 1 Закону України «Про державну службу», державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Основні права державного службовця визначені у статті 7 Закону України «Про державну службу».

Зокрема, державний службовець має право на оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності (п. 10 ч. 1 ст. 7).

Як передбачено ч. 2 ст. 7 Закону України «Про державну службу», державні службовці також реалізують інші права, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Стаття 8 Закону України «Про державну службу» визначає основні обов`язки державного службовця.

Зокрема, державний службовець зобов`язаний:

1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;

3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;

4) з повагою ставитися до державних символів України;

5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;

6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;

7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення);

8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;

9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;

10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;

11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;

12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;

13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно ст. 31-1 Закону України «Про державну службу» з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби відповідно до пункту 3 частини другої статті 34 цього Закону в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Порядок призначення на посади державної служби з укладанням контракту про проходження державної служби, зокрема, визначає:

1) умови, за яких призначення на посаду державної служби може здійснюватися на умовах, передбачених контрактом;

2) обчислення строку проходження державної служби за контрактом та порядок набрання контрактом чинності;

3) види і порядок узгодження додаткових умов контракту;

4) порядок укладання контрактів;

5) відповідальність сторін та порядок вирішення спорів;

6) порядок продовження строку, зміни умов, припинення дії та розірвання контракту;

7) особливості укладання окремих контрактів.

Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Контракт про проходження державної служби підписується державним службовцем та суб`єктом призначення або керівником державної служби і є невід`ємною частиною акта про призначення на посаду.

Контракт про проходження державної служби набирає чинності з дати, визначеної в акті про призначення на посаду як дата початку виконання посадових обов`язків.

Контракт про проходження державної служби укладається в письмовій формі у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу. Один примірник контракту про проходження державної служби передається державному службовцю разом із копією акта про призначення на посаду, другий зберігається в особовій справі державного службовця.

Дія контракту про проходження державної служби припиняється:

1) у разі закінчення строку, на який укладено контракт;

2) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін;

3) за ініціативою суб`єкта призначення або керівника державної служби - у разі невиконання або неналежного виконання державним службовцем умов контракту;

4) у разі припинення державної служби з підстав, визначених частиною першою статті 83 цього Закону.

Дія контракту про проходження державної служби, за умови належного його виконання державним службовцем, може бути один раз продовжена за угодою сторін на той самий строк шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

Проходження служби в митних органах регулює також Глава 79 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 569 Митного кодексу України, працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Відповідно до частини 5 статті 570 Митного кодексу України з особами, які призначаються на службу до митних органів на посади державної служби, можуть укладатися контракти про проходження державної служби відповідно до законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Рішення про віднесення посади державної служби до посад, призначення на які здійснюється з укладанням контракту про проходження державної служби, приймається до проведення конкурсу керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або керівником митниці у разі делегування йому відповідних повноважень.

Контракт про проходження державної служби укладається з особами у разі необхідності забезпечення організації та виконання завдань, що мають як тимчасовий, так і постійний характер.

Чисельність посад державної служби в митному органі, на які здійснюється призначення з укладанням контракту про проходження державної служби, не обмежується.

Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Дія контракту про проходження державної служби за умови належного його виконання державним службовцем може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

На виконання частини 1 статті 31-1 Закону № 889-VIII, постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 494 затверджено Порядок укладення контрактів про проходження державної служби (далі - Порядок №494).

Абзацом першим пункту 4 цього Порядку передбачено, що контракт може бути укладено з особою, яка призначається (переводиться) на посаду державної служби та основні посадові обов`язки за посадою якої передбачають виконання конкретного завдання (завдань), яке є заздалегідь визначеним, досяжним, з встановленими датами початку і завершення виконання (не виконується постійно).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 494, контракт набирає чинності з дати, визначеної в акті про призначення на посаду як дата початку виконання посадових обов`язків.

Пунктом 18 Порядку № 494 передбачено, що строк дії контракту не може становити більше трьох років.

Згідно пунктів 22, 23 Порядку № 494 контракт укладається до прийняття рішення про призначення на посаду відповідної особи шляхом його підписання сторонами. Контракт укладається у письмовій формі у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких передається особі разом з копією акта про призначення на посаду, а другий зберігається в особовій справі державного службовця.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста "Одеса-порт" Одеської митниці, відповідно був державним службовцем та нього поширювалися зазначені вище норми чинного законодавства, зокрема, в частині дії контракту та строків перебування на посаді.

Між позивачем та відповідачем 25.08.2023 року укладено контракт № 427 про проходження державної служби, у пункті 26 якого сторони погодили строк дії цього контракту з 28.08.2023 року по 27.11.2023 року.

Також пунктом 26 контракту сторони передбачили, що цей контакт набирає чинності після його підписання сторонами з дати, визначеної в акті про призначення особи на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста "Одеса-порт" Одеської митниці, як дата початку виконання посадових обов`язків.

Пунктом 27 контракту №427 визначено, що додаткова угода про продовження строку дії цього контракту повинна бути укладена сторонами не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку його дії.

Жодних документів, які б указували на те, що сторони змінили строк його дії чи вживали заходів для зміни цього строку, як то подання заяви про зміну цього строку, про укладення нового контракту тощо у матеріалах справи відсутні.

У своїх доводах позивач посилається на те, що акт про його призначення на посаду не складався та дата його призначення не визначалася, а чинним законодавством передбачено складення акту про призначення на посаду саме після підписання контракту.

Суд критично ставиться до таких доводів позивача, оскільки згідно наказу від 25.08.2023 року за № 794-о, ОСОБА_1 переведено на посаду, з якої у подальшому звільнено, а не призначено.

Статтею 31-1 Закону України "Про державну службу" лише визначено, що контракт про проходження державної служби є невід`ємною частиною акта про призначення на посаду, а також, що контракт набирає чинності з дати, визначеної в акті про призначення на посаду як дата початку виконання посадових обов`язків.

Суд звертає увагу, що п. 22 Порядку № 494 дійсно визначено, що контракт укладається до прийняття рішення про призначення на посаду відповідної особи шляхом його підписання сторонами.

Разом із тим, як вже було зазначено судом, позивача було саме переведено на посаду, а не призначено.

При цьому, у разі якщо норми Порядку №494 стосуються як призначення, так і переведення на посаду, то в останніх міститься таке зазначення, а саме в дужках зазначається, що дана норма стосується переведення також. У той же час, п.22 Порядку №494 стосується саме призначення на посаду.

У даному випадку актом про призначення позивача на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста "Одеса-порт" Одеської митниці є саме наказ від 25.08.2023 року № 794-о, з яким позивач ознайомився 28.08.2023 року, відповідно саме 28.08.2023 року є датою початку виконання позивачем посадових обов`язків.

Крім того, 28.08.2023 року позивач також ознайомився з посадовою інструкцією головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці.

Суд зауважує також, що факт того, що позивач приступив до виконання посадових обов`язків відповідно до наказу Одеської митниці від 25.08.2023 № 794-о, підтверджується табелем обліку робочого часу, який наявний в матеріалах справи.

Враховуючи вищезазначене, контракт набрав чинності 28.08.2023 року, а строк його дії був встановлений з 28.08.2023 року по 27.11.2023 року.

Таким чином, доводи позивача про недійсність його звільнення у зв`язку з нескладенням акту про призначення на посаду після укладення контракту, а також відсутністю дати початку виконання посадових обов`язків є необґрунтованими та спростовуються вищезазначеними висновками суду.

Правові наслідки закінчення строку дії контракту передбачені абзацом другим частини 1 статті 85 Закону України "Про державну службу", згідно якого у разі призначення на посаду державної служби з укладанням контракту про проходження державної служби державний службовець звільняється з посади в останній день строку дії контракту.

Також, пунктом 2 частини 1 статті 83 Закону України "Про державну службу" передбачено, що державна служба припиняється у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону).

З урахуванням наведених норм відповідачем прийнято спірний наказ, яким з позивачем припинено державну службу та звільнено із займаної посади.

Щодо неналежного виконання позивачем посадових обов`язків, то суд звертає увагу, що це не є предметом спору. Крім того, відповідачем вірно визначено, що оцінка належного виконання умов контракту державного службовця є виключною компетенцією суб`єкта призначення, відтак, розглядаючи даний спір, суд не має права надавати оцінку повноти та правильності досягнення показників результативності, ефективності та якості виконання позивачем умов контракту, вважаючи таку оцінку виключними дискреційними повноваженнями відповідача.

Перевіривши спірний наказ на його відповідність критеріям правомірності, передбаченим частиною 2 статті 2 КАС України, судом не встановлено порушень, а тому відсутні правові підстави вважати його протиправним.

Відтак, у задоволенні позову в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу № 999-о від 27.11.2023 року належить відмовити.

Як наслідок не підлягають задоволенню похідні вимоги про поновлення позивача на посаді державної служби та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судові витрати по справі відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 19.04.2024 року.

Суддя Токмілова Л.М.

.