Справа № 752/2212/24
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №752/2212/24
Провадження №2-а/752/122/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

15 квітня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог позивача.

Адвокат Сафронов Юрій Іванович в інтересах ОСОБА_1 за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 04.01.2024 він отримав повідомлення про арешт коштів Центральним ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

06.01.2024 представник позивача звернувся до ДВС із відповідною заявою про ознайомлення з постановою про відкриття виконавчого провадження та виконавчим документом, на підставі якого проводяться відповідні обмеження.

10.01.2024 представник позивача отримав засобами електронного зв`язку відповідь ДВС та копію постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 від 18.09.2023, з якої вбачається, що стягнення проводиться на підставі постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА №00008035 від 28.04.2023 про стягнення з позивача 17000 грн.

ОСОБА_1 , як відповідальну особу, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за те, що він 05.04.2023 о 23 год. 11 хв. за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000, начебто допустив рух транспортного засобу марки VOLVO д/н НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,917% (3,967 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

До характеристик, які впливають на віднесення транспортного засобу до великовагових транспортних засобів відноситься тип автомобілю (тягач чи ні), тип напівпричепу (контейнеровоз чи ні), кількість осей, відстань між осями транспортного засобу тощо.

З оскаржуваної постанови можна встановити, що відповідач ідентифікував лише транспортний засіб марки VOLVO д/н НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «ХОЛЕМАН УКРАЇНА», та перевищення нормативних параметрів зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,917% (3,967 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Транспортний засіб VOLVO FH520 д/н НОМЕР_1 сам по собі не може перевозити взагалі будь-який вантаж, оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є тягачем і може перевозити вантажі лише в з`єднанні з іншим транспортним засобом - напівпричепом. І в нього не може бути шість осей (як зазначено в оскаржуваній постанові), що підтверджується технічними характеристиками даного транспортного засобу. Отже працівник відповідача не ідентифікував другий транспортний засіб за допомогою якого перевозився вантаж - напівпричіп, який є таким же транспортним засобом як і тягач, про що має відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Вагові параметри, що зафіксовані в автоматичному режимі не є доведеними, як зазначено в постанові. Показники вагового обладнання WIM 3,3 не є достовірними.

Крім того, постанова має містити опис обставин установлених під час розгляду справи, зокрема про марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, опис обставин, якими перевозився вантаж. Тобто дані про характеристики напівпричепу відповідач повинен був встановити до винесення спірної постанови.

Згідно вимог Інструкції №512 відповідач мав зазначити нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засоби на даній ділянці автомобільної дороги, виходячи виключно з типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу, отриманим із системи, а за необхідності уточнити ці дані. Окрім того, уповноважена особа відповідача має повноваження або винести постанову або закрити провадження в справі.

Окрім того, не виконавши обов`язок уточнення даних щодо напівпричепу та вантажу, який він перевозив, відповідачем не була врахована головна обставина спірного перевезення, яка полягала в тому, що воно виконувалося на благо нашої країни для підтримки українських громадян та в тому числі для підтримки обороноздатності нашої держави. Мова йде про перевезення гуманітарного вантажу під егідою ЮНІСЕФ для найшвидшого подолання наслідків збройної агресії російської федерації та наслідків ударів по критичній інфраструктурі з боку країни - агресора.

Відповідно до того ж п.22.5 Правил дорожнього руху у період воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців з дня його припинення або скасування вимоги абзаців першого та другого цього пункту не поширюються на транспортні засоби, які здійснюють перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення.

Позивач здійснював спірне перевезення вантажу за рішенням військового командування на благо нашої країни для підтримки українських громадян та в тому числі для підтримки обороноздатності держави, а тому на нього розповсюджується виключення передбачене п.22.5 Правил дорожнього руху.

В оскаржуваній постанові серії АА №00008035 від 28.04.2023 містяться відомості про те, що строк повірки технічного засобу WIM 3,3 та/або строк його дії закінчився 26.10.2022. Тобто на момент фіксації проїзду транспортного засобу позивача 05.04.2023 у вагового обладнання відповідача не було повірки.

Враховуючи, що копію оскаржуваної постанови позивач отримав 10.01.2024 передбачений законом десятиденний термін для подання цієї позовної заяви не сплив.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА №00008035 від 28.04.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170000 грн. та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

ІІ. Короткий виклад позицій сторін по справі.

25.03.2024 представник відповідача Гаврилюк Н.О. надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що 28.04.2023 було винесено оскаржувану постанову, яку невідкладно направлено позивачу.

09.05.2023 ОСОБА_1 , особисто отримав лист з копією постанови від 28.04.2023.

Враховуючи те, що положеннями пункту 8 частини першої статті 240 КАС України врегульовано наслідки недотримання позивачем процесуального строку, просила суд залишити позовну заяву без розгляду.

ІІІ. Рух справи у суді.

18.03.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом.

28.04.2023 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Савченком В.О. складено постанову серії АА № 00008035, згідно з якою 15.04.2023 о 23 год. 11 хв. за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+100, ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу VOLVO днз НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,917% (3,967 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Оскаржувану постанову позивач отримав особисто 09.05.2023, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення №190 про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу Ф.119.

V. Позиція суду та нормативно-правове обґрунтування.

За приписами ч.1 ст.3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, за змістом цієї норми при здійсненні судочинства адміністративний суд керується саме положеннями КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Тобто, за змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

На думку суду, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

До суду позивач подав позовну заяву 18.01.2024.

Представник позивача зазначив, що 04.01.2024 позивач отримав повідомлення про арешт коштів Центральним ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

06.01.2024 представник позивача звернувся до ДВС із відповідною заявою про ознайомлення з постановою про відкриття виконавчого провадження та виконавчим документом, на підставі якого проводяться відповідні обмеження.

10.01.2024 представник позивача отримав засобами електронного зв`язку відповідь ДВС та копію постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 від 18.09.2023, з якої вбачається, що стягнення проводиться на підставі постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА №00008035 від 28.04.2023 про стягнення з позивача 17000 грн.

Представник позивача зазначає, що оскільки копію оскаржуваної постанови він отримав 10.01.2024, то передбачений законом десятиденний термін для подання цієї позовної заяви не сплинув.

Суд вважає незмістовним зазначені доводи виходячи з наступного.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому десятиденний строк визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Частиною першої статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Умовою прийнятності позовної заяви до розгляду є її відповідність вимогам щодо форми і змісту, які визначені у статті 160, 161 КАС України, а також дотриманні строків звернення до суду, обов`язковому поданні переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, в тому числі і в частині сплати судового збору та, у разі пропуску строку звернення до суду, подання відповідного клопотання про його поновлення, доказів поважності причин його пропуску.

Тож право на судовий захист не є абсолютним. Законодавством встановлені вимоги, зокрема, щодо необхідності дотримання особою, яка звертається до суду за захистом прав, свобод та інтересів, відповідних строків.

Суд оцінивши доводи сторін у сукупності з наданими ними доказами вважає, що позивач не реалізував своє право на звернення до суду в межах встановлених строків, оскільки пропустив цей строк.

Оскільки позивач отримав копію оскаржуваної постанови 09.05.2023, то мав право звернутись до суду з позовом про її оскарження в строк до 19.05.2023, включно. Позов поданий 18.01.2024, тобто явно з пропуском встановленого строку.

Доказів поважності причин пропуску цього строку позивач не надав. Наведені представником позивача доводи, щодо того, що позивачу стало відомо про оскаржувану постанову лише в січні 2024 року, відповідач спростував, надавши суду беззаперечні докази на підтвердження протилежного.

Доводи, викладені в позові, не спростовують висновків суду про пропуск ним строку про звернення до суду без поважних причин.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, оскільки позивач пропустив встановлений 10-денний строк звернення до суду без поважних причин, тому позов слід залишити без розгляду.

Водночас, суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 4 ст. 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст. 123, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено 15.04.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова