Справа № 580/6254/22
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6254/22 Головуючий у 1 інстанції: Трофімова Л.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 - правонаступник ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 71% до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку з 01.04.2019 на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі № 580/8604/21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 із розрахунку відсоткового значення пенсії 71% суми грошового забезпечення згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.08.2021 № ФР51723, з урахуванням проведених виплат на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі № 580/8604/21.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року заяву ОСОБА_2 про заміну позивача правонаступником у справі №580/6254/22 задоволено. Замінено у справі №580/6254/22 позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) правонаступником ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року адміністративний позов задоволено. адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення пенсії ОСОБА_1 з 71 % до 70 % суми грошового забезпечення - правонаступник ОСОБА_2 під час перехунку на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі 580/8604/21. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 71 % грошового забезпечення на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі №580/8604/21 та виплатити правонаступнику ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що предметом спору у даній справі № 580/6254/22 є право позивача ( ОСОБА_1 ) на отримання пенсії у розмірі 71% грошового забезпечення, яка йому виплачувалася в іншому розмірі. Однак, позивач ( ОСОБА_1 ) помер до винесення рішення у справі № 580/6254/22. Тобто, вказані виплати на час смерті ОСОБА_1 не призначалися і не виплачувалися, що і слугувало підставою для його звернення до суду з цим позовом. Водночас, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишено без задоволення. Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року залишено без змін.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 отримував пенсію за вислугу років, призначену з 04.10.1991, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року у справі № 580/4196/21, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із застосуванням 71% грошового забезпечення та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2022 року у справі №580/8604/21, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.08.2021 № ФР51723 відповідно до ст. 43, 51, 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови КМ України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням раніше виплачених сум (суддя-доповідач ОСОБА_3 ).

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі № 580/8604/21, здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.08.2021 № ФР51723.

19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 у розмірі 71 % сум грошового забезпечення на підставі довідки від 05.08.2021 № ФР51723.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 16.11.2022 № 6781-6779/О-02/8-2300/22 відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні вказаного перерахунку посилаючись на те, що законодавчі підстави відсутні. Зауважено, що, відповідно до ст. 13 Закону № 2262-XII, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Не погоджуючись із даною відмовою, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Стаття 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

08 липня 2011 року прийнято Закон №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон №3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року. Підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».

27 березня 2014 року прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року. Пунктом 23 Розділу ІІ вказаного Закону внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі № 580/8604/21, здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.08.2021 № ФР51723.

У відповідь на заяву позивача про здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 у розмірі 71 % сум грошового забезпечення на підставі довідки від 05.08.2021 № ФР51723, відповідач листом від 16.11.2022 № 6781-6779/О-02/8-2300/22 відмовив у здійсненні вказаного перерахунку, посилаючись на те, що законодавчі підстави відсутні (а.с. 44-45).

При цьому, пенсійним органом зауважено, що, відповідно до ст. 13 Закону № 2262-XII, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до Протоколу за пенсійною справою №38 (Міноборони) від 27.03.2018, при призначення позивачу пенсії, її розмір становив 71% грошового забезпечення (а.с. 10).

Колегія суддів зазначає, що відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону № 2262-ХІІ, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки, визначається на день призначення пенсії, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Таким чином, застосування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області показника 70 % грошового забезпечення до перерахунку пенсії ОСОБА_1 є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Даний висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 14 листопада 2022 року у справі №580/5957/21.

Отже, колегія суддів вважає, що відповідачем безпідставно знижено основний розмір пенсії з 71 % на 70 % сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії позивача, оскільки, відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії в порядку, передбаченому частиною другою статті 13 вказаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 240/5401/18.

Доводи апелянта про необхідність закриття провадження у справі, оскільки, спірні правовідносини не допускають правонаступництва, колегія судді вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Зі змісту свідоцтва про право на спадщину (за законом), виданого державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. у спадковій справі №295/2023, зареєстровано в реєстрі за №1-1601, вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_1 1946 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Слід зазначити, що реалізація права позивача на заміну правонаступником на будь-якій стадії судового провадження є способом захисту своїх інтересів, спрямованих ефективне завершення судового розгляду.

Щодо посилання апелента на те, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, у даному випадку предметом спору не є питання нарахування та виплати конкретної суми пенсії, а лише відсотковий показник, з якого обраховується сума пенсії. Водночас, сума пенсії визначається на підставі показників, що вказані у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.08.2021 № ФР51723, щодо перерахунку пенсії на її підставі, було ухвалено рішення суду у справі №580/8604/21.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29.04.2020 у справі № 576/1388/17 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, дане судове рішення прийнято Верховним Судом за інших обставин справи та правовідносин, а тому, викладені в ньому висновки не підлягають застосуванню при вирішенні спору у даній справі.

Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції обґрунтовано зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 71 % грошового забезпечення на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі №580/8604/21 та виплатити правонаступнику ОСОБА_2 .

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 - правонаступник ОСОБА_2 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.