Справа № 340/513/24
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року справа № 340/513/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (далі військова частина) про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до військової частини про визнання протиправними дій стосовно відмови у звільненні з військової служби.

Пояснив, що бабуся потребує постійного догляду і відсутні інші особи, які можуть здійснювати його.

Військова частина не надіслала відзиву на позов, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.33).

31 січня 2024 року судом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.29-30).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, 03 березня 2022 року позивача призвали на військову службу за мобілізацією (а.с.13).

Військову службу проходить у військовій частині НОМЕР_2 (далі військова частина НОМЕР_3 ) (а.с.13).

Військова частина НОМЕР_3 підпорядковується військовій частині, до компетенції командира якої відноситься питання про звільнення ОСОБА_1 з військової служби (а.с.26).

У грудні 2023 року позивач подав рапорт командиру військової частини НОМЕР_3 про звільнення з військової служби на підставі приписів підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) (а.с.26).

Рапорт передано на розгляд командира військової частини (а.с.26).

08 січня 2024 року відповідач відмовив у задоволенні рапорту (а.с.26).

Підстава відсутність висновку медико-соціальної експертної комісії, яким встановлено потребу у постійному догляді за бабусею; наявність інших осіб (дітей), які можуть здійснювати його.

Матір`ю позивача є ОСОБА_2 (а.с.17).

Матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_3 (а.с.7, 11).

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (94 роки) (а.с.21).

Позивач стверджує, що донькою ОСОБА_3 є і ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) (а.с.7).

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 23 листопада 2023 року ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду (а.с.17).

ОСОБА_6 згідно висновку медико-соціальної експертизи від 22 грудня 2022 року визнана особою, відносно якої встановлено стан інвалідності (3 група). Комісія не визнала такою, що потребує постійного догляду (а.с.15-16).

22 листопада 2023 року ОСОБА_2 склала заяву, справжність підпису на якій посвідчив нотаріус, що відмовляється від догляду за матір`ю за станом здоров`я (а.с.9).

Заява не місить інформації про стан здоров`я і докази, що підтверджують його.

Позов подано до суду 26 січня 2024 року (а.с.27).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, 24 лютого 2022 року Президентом України прийнято Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в України» (далі Указ).

Відповідно до приписів пункту 1 Указу введено в дію воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Отже, позивача призвали на військову службу під час мобілізації, а воєнний стан діє досі.

Приписами підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону встановлено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

ОСОБА_3 не визнавали особою з інвалідністю і не проходила обстеження медико-соціальною експертною комісію для встановлення такого стану.

Тому висновок стосовно потреби у постійному догляді, як за особою, котрій виповнилось 94 роки, могла надати лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я.

Приписами частини 1 статті 172 Сімейного кодексу України встановлено, що дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Судом встановлено, що доньки ОСОБА_3 мають змогу виконувати такий обов`язок.

Так, ОСОБА_6 згідно висновку медико-соціальної експертизи від 22 грудня 2022 року не визнали такою, що потребує постійного догляду (а.с.15-16).

ОСОБА_1 не надав доказів, що стан здоров`я ОСОБА_2 не дозволяє піклуватися стосовно її матері.

Отже, судом встановлено осіб, що за законом зобов`язані піклуватися за бабусею позивача.

Заява ОСОБА_2 не звільняє останню від згаданого обов`язку.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про відсутність підстав звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Отже, у задоволенні позову належить відмовити.

Сторони не понесли судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ