Справа № 260/4327/21
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/4327/21 пров. № А/857/5605/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.02.2024р. за результатами вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл. про визнання відмови протиправною, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення (суддя суду І інстанції: ОСОБА_3 , час та місце постановлення ухвали суду І інстанції: 09.02.2024р., м.Ужгород, дата складання повного тексту ухвали суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.02.2024р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Закарпатській обл. про визнання відмови протиправною, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення (а.с.51-54).

Вказану ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , який покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права (ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.ст.1218, 1219, 1227 Цивільного кодексу /ЦК/ України) та порушення норм процесуального права (ст.ст.52, 379 КАС України), що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення питання щодо заміни сторони виконавчого провадження, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та заяву про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити (а.с.58-60).

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судом не враховано тої обставини, що спадкоємцем померлої ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 . Рішення суду в справі № 260/4327/21 за позовом ОСОБА_1 виконано частково; нарахована сума пенсійних виплат в розмірі 244702 грн. 01 коп. облікована в Реєстрі судових рішень, однак за життя ОСОБА_2 не була виплачена.

Оскільки заявник ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину, тому у відповідності до ст.1227 ЦК України та ч.1 ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» набув право на отримання суми пенсії, нарахованих ОСОБА_2 на виконання рішення суду, проте не виплачених за життя.

Окрім цього, спірні правовідносини допускають правонаступництво незалежно від видачі виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

Відповідач ГУ ПФ України в Закарпатській обл. скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її безпідставною, необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції надав належну оцінку всім обставинам справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства, ухвалив законне і справедливе судове рішення, що відповідає усталеній судовій практиці (а.с.71-72).

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.11.2021р. в справі № 260/4327/21 задоволено позов ОСОБА_2 ; визнано протиправними дії ГУ ПФ України в Закарпатській обл. щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_2 пенсії з 01.04.2019р. відповідно до ст.ст.51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 /СП/ довідки № ХР16741 для перерахунку пенсії з урахуванням оновленого грошового забезпечення ОСОБА_2 ; зобов`язано пенсійний орган прийняти видану ІНФОРМАЦІЯ_2 довідку № ХР16741 та здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019р. відповідно до ст.ст.51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки № ХР16741 для перерахунку пенсії, з урахуванням грошового забезпечення ОСОБА_2 та раніше виплачених сум (а.с.26-31).

14.02.2022р. суд видав виконавчий лист в адміністративній справі № 260/4327/21 (а.с.42).

Позивач ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.04.2023р. (а.с.32).

31.01.2024р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження. Заява обґрунтована тим, що він є сином позивача по справі. Позивач померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.36-37, 45).

Вирішуючи питання щодо заміни сторони виконавчого провадження та відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що нормою ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено спеціальний механізм виплати пенсії в разі смерті пенсіонера, який отримував пенсію за вислугу років згідно цього Закону, та її нараховані суми залишилися недоодержаними.

Вказана норма закону є спеціальної щодо інших норм законодавства України і виключно нею регламентовано порядок виплати сум пенсії за вислугу років, які залишилися недоодержаними у зв`язку з смертю пенсіонера з числа військовослужбовців, членам його сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Така процедура не підлягає вирішенню в порядку заміни сторони у справі чи стягувача у виконавчому листі за рішенням суду, за яким пенсіонеру нараховано відповідні суми пенсійних виплат, та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Також суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини.

Отже, за умови відсутності в спірному випадку відносин спадкування щодо неотриманих сум пенсії померлої ОСОБА_2 немає підстав для заміни сторони відповідно до ст.379 КАС України у справі № 260/4327/21 в порядку правонаступництва.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження підставними і такими, що відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з ч.1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.4 ст.379 КАС України).

Відтак, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч.1 ст.61 означеного Закону, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зміст ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями ЦК України.

Так, згідно зі ст.ст.1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 ЦК України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до ч.3 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для заміни сторони/стягувача у виконавчому провадженні.

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для застосування у розглядуваному випадку приписів ст.ст.52, 379 КАС України та проведення заміни сторони виконавчого провадження, а тому оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в постановах Касаційного адміністративного суду від 16.05.2023р. у справі № 420/288/21, від 27.09.2023р. у справі № 420/16546/21, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення вказаного процесуального питання.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність винесеної ухвали суду не впливають та висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

За правилами ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат є відсутніми.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.02.2024р. за результатами вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі № 260/4327/21 залишити без задоволення, а вказану ухвалу суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 19.04.2024р.