Справа № 475/54/24
Суддя: Кривенко О. В.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/54/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.04.2024смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кривенко О.В.,

секретар Маташнюк О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, інспектора ВП №2 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області (Врадіївське ВП) Козоріза Юрія Станіславовича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.01.2024 р. за ст.126 ч.2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ГПА № 1260672 від 17.01.2024 р. про притягнення його за адміністративне порушення за ч.2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. та закрити провадження по справі на підставі п.1.ч.1 ст.247 КУпАП.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 17.01.2024 р. позивач маючи посвідчення водія, яке діє з 30.04.2015 р. до 30.04.2045 р. з категоріями «В», «С», працючи водієм в ПСП ім. Щорса керував вантажгим автомобілем ГАЗ 3309 самоскид С, номерний знак НОМЕР_1 на трасі М13 Кропивницьк- Платонове на 149 км. де був зупинений інспектором відділення поліції №2 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 для перевірки водійського посвідчення.

При перевірці документів, інспектор повідомив позивача, що він не має право керування даним транспортним засобом, оскільки відсутня категорія С1, чим порушив п.2.1 а ПДР України.

З данного випадку на позивача було складено постанову про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 серії ЕНА №1260672 від 17.01.2024 р. про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.

З постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі позивач не згоден та вважає, шо він має право керування даним транспортним засобом на підставі того, щозгідно постанови КМУ від 03.03.2022 року №184 внесено зміни, згідно п.1-1 установи, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії «В».

Зі змісту постанови слідує, що суть правопорушення полягає в тому, що 17.01.2024 р. позивачем здійснено керування транспортним засобом без категорії С1.

Проте у посвідченні водія вказані категорії «В», «С» а тому позивач має право на керування таким вантажним автомобілем на весь період воєнного стану України.

Позивач зазначає, що в наслідок наведених вище обставин вимоги підлягають задоволенню, постанова скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Вищевикладене і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 25.01.2024 р. відкрито провадження, розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22.02.2024 р. відповідачем Головним управлінням Національної поліції у Миколаївській області подано відзив на позовну заяву, згідно якого останнім позовні вимоги не визнаються.

Відзив мотивований тим, що 29 січня 2022 року поліцейським Управління було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП , яка повністю відповідає вимогам п. 5 розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Позивач не мав посвідчення водія відповідної категорії, що є адміністративним правопорушенням.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити та закрити провадження у справі, судові витрати з відповідача не стягувати.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, при подачі відзиву представник відповідача Головного управління Націаональної поліції в Миколаївській області просив розглядати справу без участі представника, заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про

адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідальність за частиною 2 статті 126 КУпАП настає у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Судом встановлено, що 17 січня 2024 року інспектором ВП №2 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області (Врадіївське ВП) Козоріз Юрієм Станіславовичем винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ГПА №1260672 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

За вказане адміністративне правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Копію постанови ОСОБА_1 отримав, що підтверджується його підписом.

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.п.«а» п.2.1 Правил дорожнього рухуУкраїни, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.1-1 Постанови КМУ від 03.03.2022 №184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» (із змінами, внесеними постановою КМУ від 22.03.2022 №348), у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії В.

Позивач має посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке видане 30.04.2015 ТСЦ 4808, та дійсне до 30.04.2045 р. у відмітках про відкриття та дію категорій: В 30.04.2015, С 28.03.2015 р.

Отже, позивач, маючи посвідчення водія транспортних засобів категорії В, С, мав право керувати як транспортним засобом С1.

Постановою Кабінету Міністрів України №184 від 03 березня 2022 року «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами», доповнено пунктом 1-1 згідно зякого установлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії "C", "C1" на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії "B".

Указом Президента №64/2022від 24лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженимЗаконом

України від 16 листопада 2022 року №2738-IX), строк дії воєнного стану в Україні було продовдено і станом на 17.01.2024 року

Отже, станом на 17.01.2024року в Україні діяв правовий режим воєнного стану, який до цього часу не припинений і не скасований

Крім того відповідно до змісту оскарженої постанови посилання відповідача на порушення вищезазначеної зазначеної норми - відсутне, за виключенням загальної констатації факту порушення позивачемп.2.1 "а" ПДРУкраїни.

Таким чином, перевіривши оскаржувану постанову за критеріями, встановленими частиною 2 статті 2 КАС України, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення було прийнято не на підставі і не у спосіб, що визначений Конституцією і законами України, що тягне за особою невідповідність іншим критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Згідно зі статтею 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, за яке передбачена відповідальність відповідними нормами КУпАП.

Суд звертає увагу, що не може бути підтвердженням порушення позивачем ПДР України лише сама постанова, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Так, 26.04.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження №К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем у відповідності до вимог ст.77 КАС України не доведено обставин, на яких ґрунтуються заперечення відповідача на позовні вимоги.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття інспектора, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 121, 245, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 77, 241-246, 255, 286, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, інспектора ВП №2 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області (Врадіївське ВП) Козоріза Юрія Станіславовича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.01.2024 р. за ст.126 ч.2 КУпАП- задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ГПА №1260672 від 17 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.04.2024 року

Суддя : О. В. Кривенко