Справа № 560/2453/24
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2453/24
РІШЕННЯ

іменем України

22 квітня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що отримав посвідку на тимчасове проживання на законних підставах та з дотриманням порядку. Рішенням Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області від 23.01.2024 №8449 вказану посвідку скасовано. Позивач зазначає, що одружений та має стійкі соціальні зв`язки в Україні, місце роботи, мешкає з родиною в житлі, яке було придбано за його грошові кошти, до кримінальної та адміністративної відповідальності до моменту постановляння оскаржуваного рішення не притягувався. Також зазначає, що відсутній в "Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці", а відповідач не запрошував позивача для дачі пояснень з цього приводу. Відтак вважає, що відповідачем, при прийнятті оскаржуваного рішення не дотримано принципу пропорційності, необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що призводить до настання несприятливих наслідків для позивача при відсутності належним доказів наявності вини у виниклих обставинах, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив, що 18.01.2024 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області отримало подання від Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області від 16.01.2024 за №51/1/3-450 щодо скасування посвідки на тимчасове проживання на території України позивача, в якому зазначено, що за наявними даними позивач причетний до діяльності на шкоду державній безпеці України в умовах воєнного стану. На підставі вказаного клопотання відповідачем було прийнято рішення про скасування тимчасової посвідки на проживання в Україні ОСОБА_1 , що відповідає вимогам чинного законодавства України. Зазначає, що відповідач діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, прийнявши правомірне рішення №8449 від 23.01.2024 про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину російської федерації ОСОБА_2 та не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваного рішення.

До суду надійшло клопотання відповідача про залучення Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Клопотання мотивоване необхідністю об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Щодо цього клопотання суд зазначає та враховує наступне.

Згідно з частиною 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи.

Зі змісту викладених норм слідує, що необхідною умовою залучення третіх осіб є той факт, що судове рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки осіб, які не є стороною у справі.

Оскільки предметом спору є скасування посвідки Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області, судове рішення у справі не впливає на права або обов`язки Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області.

За наведених обставин, суд вважає відсутніми правові підстави для задоволення клопотання відповідача про залучення третьої особи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до паспорту № НОМЕР_1 , виданого 04.06.2018 органом ФМС 77080, є громадянином російської федерації, народився в Хмельницькйі області УССР.

20.02.2021 позивач уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданий Дарницьким районним у м. Києві відділом ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №6 від 24.11.2023.

31.03.2021 позивачу було видано посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_3 , зі строком дії до 30.03.2022.

Відповідно до довідки № 0-7372 про реєстрацію місця проживання особи, виданої за відомостями відділу реєстрації проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, місце проживання ОСОБА_1 з 22.04.2021 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

23.02.2022 року позивач звернувся в паспортний сервіс ДП "Документ" за адресою: м. Київ, вул. Бажана, 38 та подав документи для оформлення посвідки на проживання ще на рік, що підтверджується заявою №194876 від 23.02.2022 року на яку 11.05.2022 року отримав інформацію про відмову в продовженні строку перебування та видачі нової посвідки.

13.05.2022 на позивача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МХМ №000830 та винесено постанову ПН МХМ №000830 про примусове повернення позивача до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства - рф.

Позивач звернувся з позовом до суду про скасування вищезгаданої постанови.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі № 686/10455/22 адміністративний позов позивача задоволено.

27.11.2023 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі № 686/10455/22 прийнято рішення про документування позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідкою на тимчасове проживання, на підставі ч. 14 ст. 4 Закон № 3773-VI.

Управлінням Служби безпеки України у м. Києві та Київській області на адресу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києва та Київській області було надіслано подання від 16.01.2024 № 51/1/3-450 про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину рф - ОСОБА_1 , в якому зазначено, що за результатами виконання визначених законодавством завдань у сфері забезпечення державної безпеки отримано інформацію стосовно громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (оформлено посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_4 , терміном дії до 27.11.2024), який за наявними даними причетний до проведення діяльності на шкоду державній безпеці України в умовах воєнного стану. Управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ініціювало питання щодо скасування позивачу посвідки на тимчасове проживання в Україні на підставі підпункту 4 пункту 63 "Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання" затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 № 322.

23.01.2024 Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києва та Київській області прийнято рішення № 8449 про скасування виданої громадянину російської федерації ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_4 на підставі підпункту 4 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 322.

У рішенні не міститься запис про ознайомлення з ним позивача та відмітки про направлення копії рішення поштою.

До відзиву додано копію листа Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києва та Київській області від 23.01.2024 № 8010.6.2-3493/8010.6-24, адресованого позивачу за його зареєстрованим місцем проживання, про направлення йому копії зазначеного рішення, яке відповідно до трекінгу Укрпошти за №479 отримане 12.02.2024 членом сім`ї.

Вважаючи протиправним рішення відповідача про скасування посвідки на тимчасове проживання, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 360 (далі - Положення № 360), Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями ДМС є: 1) реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів; 2) внесення на розгляд Міністра внутрішніх справ пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення № 360 ДМС відповідно до покладених на неї завдань приймає рішення про продовження строку перебування, про відмову в продовженні строку перебування, про скасування продовження строку перебування та про скорочення строку перебування, а також продовжує строк тимчасового проживання іноземців та осіб без громадянства на території України.

Згідно з частиною першою статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 26 Конституції України визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI (далі також Закон № 3773-VI) визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI возз`єднання сім`ї - в`їзд та тимчасове або постійне проживання в Україні членів сім`ї іноземця або особи без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах та можуть підтвердити відповідними документами наявність достатнього фінансового забезпечення для утримання членів сім`ї в Україні, з метою спільного проживання сім`ї незалежно від того, коли виникли сімейні відносини - до чи після прибуття іноземця або особи без громадянства до України.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону № 3773-VI встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Частиною третьою статті 3 Закону № 3773-VI встановлено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частин першої та третьої статті 9 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону № 3773-VI в`їзд в Україну та виїзд з України здійснюється іноземців та осіб без громадянства, які перебувають у шлюбі з громадянами України, - за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання.

Приписами пункту 18 частини першої статті 1 Закону N 3773-VI встановлено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 4 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 5 Закону № 3773-VI підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування.

За змістом статті 5-1 Закону № 3773-VI строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства у випадку, в усіх інших випадках, визначених статтею 4 цього Закону, - відповідно до поданих документів, але не більш як на один рік.

Отже, наведені норми Закону № 3773-VI передбачають право для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України з метою возз`єднання сім`ї за наявності укладеного шлюбу з громадянином України та посвідки на тимчасове проживання.

Як вже встановлено судом, 20.02.2021 ОСОБА_1 уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_3 31.03.2021 позивачу на підставі возз`єднання сім`ї з громадянином України (на підставі шлюбу) було видано посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_3 зі строком дії до 30.03.2022. На підставі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі №686/10455/22, 28.11.2023 ОСОБА_1 було видано посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_4 зі строком дії до 27.13.2023.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок № 322), відповідно до пункту 1 якого посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 322 обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання (посвідка/фотокартка має пошкодження, що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, дату та місце народження, ким видана посвідка, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження серії та номера, що не дають змогу встановити реквізити посвідки, виправлення, пошкодження, які блокують можливість зчитування, а також внесення змін до інформації безконтактного електронного носія), а також у разі відсутності частини посвідки.

Згідно з підпунктом 4 пункту 63 Порядку № 322 посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

Пунктами 64-66 Порядку № 322 передбачено, що Рішення про скасування посвідки приймається Головою ДМС або уповноваженою ним особою, керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Рішення про скасування посвідки формується засобами Реєстру за допомогою кваліфікованого електронного підпису. Після підписання рішення сканується до заяви-анкети із застосуванням засобів Реєстру до відомчої інформаційної системи ДМС.

Копія рішення про скасування посвідки надсилається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства рекомендованим листом не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дня його прийняття.

Копія листа (із вихідним номером та датою), яким надіслано повідомлення про скасування посвідки, сканується до заяви-анкети із застосуванням засобів Реєстру до відомчої інформаційної системи ДМС.

ДМС, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дня прийняття рішення про скасування посвідки інформує про це Адміністрацію Держприкордонслужби з використанням засобів інтегрованої міжвідомчої інформаційно-комунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система "Аркан"), або шляхом надсилання листа.

У разі надсилання листа його копія (із вихідним номером та датою) сканується до заяви-анкети із застосуванням засобів Реєстру до відомчої інформаційної системи ДМС.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжувався та діє станом на час розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про національну безпеку України» від 21.06.2018 № 2469-VIII (далі - Закон № 2469-VIII) громадська безпека і порядок - захищеність життєво важливих для суспільства та особи інтересів, прав і свобод людини і громадянина, забезпечення яких є пріоритетним завданням діяльності сил безпеки, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та громадськості, які здійснюють узгоджені заходи щодо реалізації і захисту національних інтересів від впливу загроз; загрози національній безпеці України - явища, тенденції і чинники, що унеможливлюють чи ускладнюють або можуть унеможливити чи ускладнити реалізацію національних інтересів та збереження національних цінностей України; національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз; національні інтереси України - життєво важливі інтереси людини, суспільства і держави, реалізація яких забезпечує державний суверенітет України, її прогресивний демократичний розвиток, а також безпечні умови життєдіяльності і добробут її громадян.

Як встановлено з матеріалів справи, оскаржуване рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києва та Київській області № 8449 від 23.01.2024 про скасування виданої громадянину російської федерації ОСОБА_1 посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_4 прийнято на підставі підпункту 4 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, а саме на підставі подання Управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області від 16.01.2024 № 51/1/3-450 про скасування посвідки на тимчасову проживання в Україні громадянину рф ОСОБА_1 , який надійшов на адресу відповідача.

У листі необхідність прийняття рішення про скасування виданої позивачу посвідки на тимчасове проживання обґрунтовано тим, що за результатами визначених законодавством завдань у сфері забезпечення державної безпеки отримано інформацію стосовно громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за наявними даними причетний до проведення діяльності на шкоду державній безпеці України в умовах воєнного стану.

Суд враховує, що інформація стосовно позивача отримана Управлінням Служби безпеки України у м. Києві та Київській області в межах його компетенції, визначеної Законом України "Про Службу безпеки України" від 25.03.92 № 2229-ХІІ (далі Закон № 2229-ХІІ).

Пунктами 2, 13 статті 24 Закону № 2229-ХІІ передбачено, що Служба безпеки України відповідно до своїх основних завдань зобов`язана: здійснювати заходи контррозвідувального забезпечення дипломатичних представництв, консульських та інших державних установ, а також заходи, пов`язані з охороною державних інтересів у сфері зовнішньополітичної та зовнішньоекономічної діяльності, безпекою громадян України за кордоном; брати участь у розробці заходів і вирішенні питань, що стосуються в`їзду в Україну та виїзду за кордон, перебування на її території іноземців та осіб без громадянства, прикордонного режиму і митних правил, приймати рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю або особі без громадянства, про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України, про примусове повернення іноземця або особи без громадянства в країну походження або третю країну.

Судом встановлено, що Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у місті Києва та Київській області в умовах дії на території України воєнного стану, отримавши від Управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області лист від 16.01.2024 № 51/1/3-450, в якому відповідно до пунктів 2, 13 статті 24 Закону № 2229-ХІІ міститься подання про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину рф ОСОБА_1 на підставі підпункту 4 пункту 63 Порядку № 322, прийняло оскаржуване рішення № 8449 від 23.01.2024 про скасування виданої громадянину російської федерації ОСОБА_1 посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_4 .

Суд зазначає, що Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у місті Києва та Київській області не наділено повноваженнями щодо роз`яснення або тлумачення висновків чи тверджень Служби безпеки України, а також не наділено повноваженнями вчиняти будь-які дії, що входять до компетенції органів Служби безпеки України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність прийняття рішення № 8449 від 23.01.2024 про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину рф ОСОБА_1 № НОМЕР_4 , яке прийняте на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що визначені законодавством України, та з урахуванням усіх обставин, необхідних для прийняття відповідного рішення.

Щодо посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 13.02.2020 у справі № 823/1499/17, суд зазначає, що вказана постанова була прийнята до введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та предметом розгляду вказаної справи була правомірність прийняття територіальним органом ДМС рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до Закону України "Про імміграцію".

Наведені у відповіді на відзив висновки Верховного Суду, викладені у ухвалі від 05.01.2023 у справі № 991/5572/22 не підлягають врахуванню під час розгляду даної справи, оскільки предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги про застосування санкцій, передбачених пунктом 11 частини першої статті 4 Закону України "Про санкції".

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позовних вимог питання про розподіл понесених позивачем судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 )
Відповідач:Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області (вул. Березняківська 4а, Київ 152, 02152 , код ЄДРПОУ - 42552598)

Головуючий суддя П.І. Салюк