Справа № 204/1044/24
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2024 Справа №204/1044/24 Провадження №2-а/607/157/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Бумби М.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1288976 від 22 січня 2024 року, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Аргументуючи свої позовні вимоги, зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення. Так зазначив, що ПДР України не забороняють експлуатацію транспортного засобу з одним несправним габаритним ліхтарем, а навпаки дають рекомендації щодо усунення несправності на місці або щодо продовження руху до місця стоянки чи ремонту. Вказав, що на місці зупинки його транспортного засобу працівниками поліції, на його прохання надати можливість замінити лампу, інспектор повідомив, що винесе постанову, а після цього він зможе замінювати несправну лампу. Вважає, що такі дії, не можна кваліфікувати за ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки ця норма передбачає накладення стягнення у разі, якщо наявні несправності з якими експлуатація його забороняється. Після вручення постанови, позивач перевірив на місці стан габаритних вогнів, які виявились справними. Крім цього, вважає, що постанова винесена не уповноваженою особою, оскільки роз`яснював ймовірне порушення та весь час спілкувався із ним по суті справи один поліцейський, а постанову виніс зовсім інший поліцейський ( ОСОБА_2 ). Крім цього, зазначив, що поліцейський не врахував пояснення позивача після зупинки транспортного засобу, що під час виїзду він перевірив стан усіх зовнішніх освітлюваних приладів, які були справними, а тому жодного правопорушення він не вчиняв. Також, зазначив, що така несправність могла статись під час руху та одразу на місці він зможе замінити лампу, що інспектором було проігноровано. Про розгляд адміністративної справи, позивача не повідомляли, не сповіщали про дату та час її розгляду, про особу, яка буде її розглядати, не роз`яснювали позивачу його прав. Крім цього, у позові зазначив, що оскільки під час руху міг бути несправним лише один габаритний ліхтар, тому він міг порушити лише пункт 31.4.3 (а) ПДР України згідно з яким забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідностей таких вимогам: зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. Однак, у порушенні зазначеної норми, інспектор позивача це звинувачував. Адже, при несправному одному задньому габаритному ліхтарі, ПДР України не забороняють рух транспортного засобу, а навпаки надають певні рекомендації щодо продовження руху, що врегульовано пунктом 31.5 ПДР України. Таким чином, враховуючи наведене, позивач просить скасувати спірну постанову, а також стягнути судові витрати у його користь.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Тернопільській області відзиву на позов не подавав.

Ухвалою судді від 26.03.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові, просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи доказом про його вручення. Однак явку свого представника відповідач у судове засідання не забезпечив, що, відповідно до частини 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Про причини такого неподання та неявки у судове засідання не повідомив, а тому відсутні підстави вважати їх поважними. Саме тому розгляд справи слід провести за відсутності відповідача за наявними матеріалами на підставі частини 6 ст. 162 КАС України.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив наступні обставини.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1288976 від 22.01.2024 року, ОСОБА_1 22.01.2024 року о 00 год. 33 хв.. в м.Кременець вуд.Дубенська, 23, керував транспортним засобом марки «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 , в темну пору доби, на якому не горить лампа заднього правого габариту, а саме порушений режим зовнішніх світлових приладів, чим порушив пункт 31.6 (б) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст..121 КУпАП. У спірній постанові зазначено, що до неї у якості доказу додається відеофіксація.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту (б) підпункту 31.6 розділу 31 ПДР України, забороняється подальший рух трансопртних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Відповідно до пункту (а) підпункту 31.4.3 розділу 31 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей зовнішніх світлових приладів, якщо їх кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Згідно ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», в п. 6.1.7.1 зазначено, що габаритні вогні повинні функціонувати у сталому режимі.

Крім цього, згідно пункту 31.5 ПДР України, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити не можливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів, 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має насправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності винесення ним спірної постанови, у тому числі фото- та відео фіксацію вчинення позивачем спірного правопорушення. Його ж вчинення заперечується та не визнається самим позивачем

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи обґрунтованість спірної постанови, суд також враховує, що зазначені у ній дані про те, що позивач порушив вимоги пункту 31.6 (б) ПДР України, не відповідають встановленим обставинам справи, оскільки, як зазначив позивач у нього під час руху транспортного засобу не працював лише один задній правий габаритний ліхтар, що Правилами дорожнього руху України не забороняло в подальшому його експлуатацію. При цьому, зі слів ОСОБА_1 , останній зазначив, що така технічна несправність у нього виникла під час руху транспортного засобу, а тому просив на місці усунути таку несправність, що працівником поліції було проігноровано. Так, згідно пункту 31.5 ПДР України, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити не можливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів, 9.9 і 9.11 цих Правил. Тобто, повна заборона подальшого руху транспортного засобу може бути лише у випадках, коли у темну пору доби не горять лампи усіх фар чи задніх ліхтарів. Адже, із системного аналізу частини 1 ст.121 КУпАП вбачається, що відповідальність водія передбачена лише за технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація транспортного засобу забороняється. Крім цього, відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що йому перед розглядом адміністративної справи роз`яснював представник органу Національної поліції права, передбачені ст.268 КУпАП, а також справу було розглянуто особою, яка проводила документування обставин події.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, проаналізувавши матеріали даної справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення слід задовольнити, спірну постанову серії ЕНА №1288976 від 22.01.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якоїОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати, провадження у справі, закрити.

Крім цього, суд приходить до висновку, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області суму сплаченого ним судового збору при зверненні із адміністративним позовом в суд.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1288976 від 22 січня 2024 року згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП, провадженням закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській областісуму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 605(шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду складено судом та проголошено 22 квітня 2024 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан