Справа № 420/10706/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі - відповідач), третя особа: ОСОБА_1 , в якій просить:

- зупинити дію постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пхіденка О.С. ВП № 74117490 від 21.03.2024 р. про накладення на територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області штрафу у сумі 5100 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пхіденка О.С. ВП № 74117490 від 21.03.2024 р. про накладення на територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області штрафу у сумі 5100 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 р. у справі № 420/26673/23 ТУ ССО у Одеській області було зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р., за період з 24.02.2022 р. по 16.07.2022 р. у розмірі 30000 грн., а починаючи з 19.07.2022 р. по 20.01.2023 р. - у розмірі 30000 грн. пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць. З метою виконання даного рішення, ТУ ССО у Одеській області здійснено розрахунок потреби в коштах та 14.12.2023 р. за вих. № 46.07-352/ССО надіслало лист до центрального органу управління Служби судової охорони щодо виділення додаткових кошторисних призначень на виконання рішення суду по КЕКВ 2800 у сумі 383160,14 грн. У зв`язку із відкриттям виконавчого провадження та з метою отримання кошторисних призначень на виконання рішення суду на адресу центрального органу управління Служби судової охорони 27.02.2024 р. за вих. № 46.06-196/вн була надіслана доповідна записка щодо виділення додаткових кошторисних призначень по КЕКВ 2800 у сумі 383160,14 грн. на нарахування та виплату додаткової винагороди. Відповідну інформацію з додатками 28.02.2024 р. направлено до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Разом з тим, на теперішній час кошторисні призначення для нарахування та виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 , передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 р. № 168, на виконання рішення суду ТУ ССО у Одеській області від центрального органу управління Служби не отримало. Таким чином, позивачем було вжито вичерпних заходів для вирішення питання щодо виконання судового рішення, а невиконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 нарахованої додаткової винагороди у сумі 383160,14 грн. пов`язано з відсутністю бюджетних асигнувань на ці цілі та не залежить від волі ТУ ССО у Одеській області. Вважає постанову державного виконавця про накладення штрафу протиправною та просить її скасувати.

Ухвалою від 10.04.2024 р. відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання на 19.04.2024 р. о 10:00 год., надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

18.04.2024 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що на примусовому виконанні відділу з 09.02.2024 р. перебуває виконавче провадження № 74117490 з примусового виконання виконавчого листа № 420/26673/23, виданого 06.01.2024 р. Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання ТУ ССО у Одеській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р., за період з 24.02.2022 р. по 18.07.2022 р. у розмірі 30000 грн., а починаючи з 19.07.2022 р. по 20.01.2023 р. у розмірі до 30000 грн. пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць. На виконання вимог виконавчого документа № 420/26673/23, ТУ ССО у Одеській області проведено нарахування додаткової винагороди у розмірі 383160,14 грн. 27.02.2024 р. ТУ ССО у Одеській області направлено доповідну записку Голові Служби судової охорони стосовно вирішення питання щодо виділення додаткових кошторисних призначень на виплату додаткової винагороди. З листа ТУ ССО у Одеській області вбачається, що сума нарахованої додаткової винагороди буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості за рішенням суду з Державного бюджету України в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Однак сама виплата ТУ ССО у Одеській області додаткової винагороди у розмірі 383160,14 грн. стягувачу не здійснена. Окрім цього, виконавчим документом визначено боржником саме ТУ ССО у Одеській області, яке і повинно здійснити виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди. Тому доводи боржника щодо направлення доповідної записки Голові Служби судової охорони стосовно вирішення питання щодо виділення додаткових кошторисних призначень на виплату додаткової винагороди не є обґрунтованими, а рішення суду залишається не виконаним. У зв`язку з цим, державним виконавцем правомірно прийнято постанову від 21.03.2024 р. про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.

Від представників позивача та відповідача надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

За таких обставин суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно даних КП "ДСС", рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 р. у справі № 420/26673/23, яке набрало законної сили 08.01.2024 р., визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди, встановленою постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р., за період з 24.02.2022 р. по 18.07.2022 р. у розмірі 30000 грн. щомісячно, а починаючи з 19.07.2022 р. по 20.01.2023 р. - у розмірі до 30000 грн. пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць; зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р., за період з 24.02.2022 р. по 18.07.2022 р. у розмірі 30000 грн. щомісячно, а починаючи з 19.07.2022 р. по 20.01.2023 р. - у розмірі до 30000 грн. пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

16.01.2024 р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 420/26673/23.

09.02.2024 р. cтаршим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пхіденко О.С. відкрито виконавче провадження ВП № 74117490 з виконання виконавчого листа № 420/26673/23, виданого 16.01.2024 р. Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р., за період з 24.02.2022 р. по 18.07.2022 р. у розмірі 30000 грн. щомісячно, а починаючи з 19.07.2022 р. по 20.01.2023 р. - у розмірі до 30000 грн. пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

Відповідно до п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 74117490 від 09.02.2024 р. боржнику необхідно було виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 27.02.2024 р. вих. № 46.06-214 ТУ ССО у Одеській області повідомило, що відповідно до ч.3 ст.148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" головним розпорядником коштів щодо фінансового забезпечення діяльності Служби судової охорони є Державна судова адміністрація України. Розпорядником коштів другого рівня є центральний орган управління Служби судової охорони. ТУ ССО у Одеській області є розпорядником бюджетних коштів третього рівня. З метою виконання судового рішення ТУ ССО у Одеській області був здійснений розрахунок потреби в коштах та 14.12.2023 р. надіслано лист до центрального органу управління Служби судової охорони щодо виділення додаткових кошторисних призначень по КЕКВ 2800 "Інші видатки" на нарахування та виплату додаткової винагороди в сумі 383160,14 грн. Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" та ч.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. У Державному бюджеті України на 2024 рік Державній судовій адміністрації України за бюджетною програмою за КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апарату судів та працівників органів і установ системи правосуддя" встановлено обсяги видатків на забезпечення виконання рішень судів на користь суддів, працівників органів та установи системи правосуддя. Вимогами пункту 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845, визначено, що у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми. Враховуючи викладене, виконання зазначеного судового рішення відбудеться в найкоротші терміни, з урахуванням надходжень відповідних асигнувань за вищевказаною бюджетною програмою.

До вказаного листа ТУ ССО у Одеській області додано копії листа ТУ ССО у Одеській області від 14.12.2023 р. № 46.07-352/ССО щодо потреби виділення додаткових коштів, розрахунок потреби в коштах на виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, доповідної записки від 27.02.2024 р. № 46.06-196/вн.

21.03.2024 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пхіденком О.С. винесено постанову ВП № 74117490 про накладення штрафу, відповідно до якої за невиконання вимог виконавчого документа в повному обсязі, накладено на боржника - ТУ ССО у Одеській області штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до вимог ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами ч.3 ст.18 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно ч.4 ст.19 Закону №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.8 ст.19 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону № 1404-VII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону №1404-VIII).

Згідно ч.1 ст.75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З матеріалів справи слідує, що виконавчий лист № 420/26673/23, виданий 16.01.2024 р. Одеським окружним адміністративним судом, ТУ ССО у Одеській області було виконано частково, зокрема, здійснено розрахунок потреби в коштах на виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, розмір якої склав 383160,14 грн., 14.12.2023 р. за вих. № 46.07.352/ССО направлено голові Служби судової охорони лист щодо виділення додаткових кошторисних призначень по КЕКВ 2800 для виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, а 27.02.2024 р. за вих. № 46.06-196/вн - доповідну записку про виділення додаткових кошторисних призначень на виконання постанов у виконавчому провадженні, в тому числі на нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 383160,14 грн.

У листі від 27.02.2024 р. вих. № 46.06-214, адресованого відповідачу, позивачем зазначено, що додаткова винагорода у розмірі 383160,14 грн. буде виплачена після надходження відповідних асигнувань на вказані цілі.

Таким чином, позивач у порядку та у спосіб, які встановлені чинним законодавством України, вживає всі залежні від нього дії для повного виконання вказаного рішення суду, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника ТУ ССО і вимагати від нього вчинення дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав.

Суд зазначає, що в розумінні положень Закону № 1404-VIII, поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення, тобто постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду може бути винесена за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10.09.2019 р. у справі № 840/3476/18, від 19.09.2019 р. у справі № 686/22631/17, від 07.11.2019 р. у справі № 420/70/19.

Згідно ст.ст.23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Статтею 48 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

За приписами ст.51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.

Суд зауважує, що відповідно до ч.3 ст.148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" головним розпорядником бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності Служби судової охорони є Державна судова адміністрація України.

В той же час розпорядником бюджетних коштів другого рівня є центральний орган управління Служби судової охорони, а ТУ ССО у Одеській області є розпорядником бюджетних коштів третього рівня.

З огляду на викладене позивачем, після проведення розрахунку розміру додаткової винагороди ОСОБА_1 , було направлено лист Голові Служби судової охорони щодо виділення додаткових кошторисних призначень по КЕКВ 2800 для виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди та доповідну записку про виділення додаткових кошторисних призначень на нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 383160,14 грн.

Відповідно до листа Міністерства фінансів України від 08.12.2023 р. за вих. № 08020-01-3/34132 у Державному бюджеті України на 2024 рік Державній судовій адміністрації України за бюджетною програмою за КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя" з метою виконання рішень судів стосовно всіх працівників системи правосуддя, передбачено призначення в обсязі 10,0 млн. гривень.

В рамках зазначеної програми ТУ ССО у Одеській області 04.01.2024 р. в Головному управління Державної казначейської служби України в Одеській області відкрито рахунок за КПКВК 0501150 "Загальний фонд".

Згідно із затвердженим Планом асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету на 2024 рік ТУ ССО у Одеській області за вищевказаною бюджетною програмою виділено 454597 грн. Надходження відповідних асигнувань очікується в липні 2024 року у розмірі 67054 грн. та в серпні 2024 року в розмірі 387543 грн.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що невиконання рішення суду ТУ ССО у Одеській області в частині виплати ОСОБА_1 розрахованої суми додаткової винагороди у розмірі 383160,14 грн. через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів на ці цілі не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання цих коштів.

Відтак, позивачем вживаються всі необхідні дії для повного виконання рішення суду у порядку та у спосіб, які встановлені чинним законодавством України. Незважаючи на це, рішення суду не було виконано у повному обсязі з причин, що не залежали від волевиявлення та дій позивача, та були обумовлені залученням до його виконання інших суб`єктів та процедур.

Подібна за змістом позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 р. у справі № 405/3663/13-а.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів, що у спірних правовідносинах з`ясовував на виконання вказаних вище вимог ст.18 Закону № 1404-VIII причини, з яких не було виплачено стягувачу кошти, та не надав суду жодного допустимого та достовірного доказу щодо наявності коштів у позивача, як боржника відповідного виконавчого провадження, для повного виконання рішення суду, а саме безпосередньої виплати стягувачу розрахованої додаткової винагороди.

Відсутність безпосередньої виплати коштів ОСОБА_1 не свідчить про очевидну винну в заявлених спірних правовідносинах бездіяльність позивача, як боржника, позаяк конкретні строки для такої виплати виконавчим документом не визначені. Отже, для вказаних правовідносин застосування штрафу не виконує спонукаючої, стимулюючої функції для боржника.

Враховуючи, наведене суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу на ТУ ССО у Одеській області за невиконання рішення суду від 21.03.2024 р. ВП № 74117490 є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В той же час позовні вимоги про зупинення дії постанови ВП № 74117490 від 21.03.2024 р. про накладення на ТУ ССО у Одеській області штрафу у сумі 5100 грн. задоволенню не підлягають, так як за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про протиправність цієї постанови та про її скасування.

Згідно ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень і ним не понесені витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, то відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-77, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 271, 287 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області (65082, м.Одеса, вул.Софіївська, буд.19, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (65091, м.Одеса, вул.Розумовська, 37, ), третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про скасування постанови про накладення штрафу задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 21.03.2024 р. ВП № 74117490 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко