Справа № 460/27475/23
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2024 року м. Рівне №460/27475/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО"
доРівненської митниці Державної митної служби України
про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» (далі позивач, ТОВ «Партнерагро») звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду із позовом до Рівненської митниці Державної митної служби України (далі відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000132/2 від 01.09.2023, № UA204000/2023/000133/2 від 01.09.2023;

визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2023/000179, № UA204000/2023/000180.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого є КВЕД 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням (основний). В процесі провадження своєї господарської діяльності між ТОВ «Партнерагро» та Компанією MAN Truck&Bus UK Limited укладено Контракт № 28/23 від 14.07.2023 на поставку бувших у використанні сідельних тягачів. Позивачем подано до Рівненської митниці Державної митної служби України митну декларацію № 23UA73U5 (щодо бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.460, 2017 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 ), митну декларацію № 23UA99U9 (щодо бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.460, 2017 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_2 ). Позивачем надано усі належні документи для застосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною контракту. Проте, відповідачем в порушення норм ст. 57 МК України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, за другорядним методом (резервним). Внаслідок цього було прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів контракт та, як наслідок, весь поданий перелік документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Відтак, застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару є протиправним, а збільшення такої вартості суттєво порушує права позивача. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 04.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19.12.2023 представником відповідача ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову. Поданий відзив на позовну заяву щодо оскаржуваних рішень про коригування митної вартості № UA204000/2023/000132/2 від 01.09.2023, № UA204000/2023/000133/2 від 01.09.2023. Свої заперечення аргументує тим, що з митними деклараціями були подані супровідні документи, які не є достатніми для визнання заявленої митної вартості товару за першим методом та містять розбіжності. Зазначає, що на вимогу митниці декларантом не було подано додаткових документів на підтвердження митної вартості товару, тому митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості. Відповідач вказує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної, зокрема в постановах від 14.07.2020 у справі № 809/1557/17, від 10.06.2020 у справі № 1.380.2019.004752, від 28.09.2020 у справі №520/2133/19, від 10.04.2020 у справі № 822/2806/15, наявність розбіжностей в документах, що підтверджують митну вартість є підставою для витребування додаткових документів та у разі їх ненадання коригування митним органом митної вартості. Оскільки декларантом подано документи, які на думку митниці фактично не підтверджують заявлену позивачем вартість товару, рішення про коригування митної вартості прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

19.12.2023 представник відповідача Федченко О.О. подав до суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 20.12.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи з викликом сторін відмовлено.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяви по суті та матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого є КВЕД 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням (основний).

Між ТОВ «Партнерагро» та Компанією MAN Truck&Bus UK Limited укладено Контракт № 28/23 від 14.07.2023 (а.с. 26-27), за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити згідно інвойсів товар: бувший у використанні сідельний тягач MAN TGX 26.460, 2017 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_3 ; бувший у використанні сідельний тягач MAN TGX 26.460, 2018 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_4 ; бувший у використанні сідельний тягач MAN TGX 26.500, 2017 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_5 ; бувший у використанні сідельний тягач MAN TGX 26.460, 2018 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 ; бувший у використанні сідельний тягач MAN TGX 26.460, 2018 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 ; бувший у використанні сідельний тягач MAN TGX 26.460, 2018 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_6 ; бувший у використанні сідельний тягач MAN TGX 26.460, 2017 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_7 ; бувший у використанні сідельний тягач MAN TGX 26.460, 2017 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_8 .

У п.2.1. Контракту № 28/23 від 14.07.2023 вказано, що загальна вартість діючого Контракту становить 75 000,00 GBP. Ціна на Товар визначена у відповідному інвойсі (та/або проформа інвойс) і встановлюється в GBP.

Пунктом 3.1. Контракту № 28/23 від 14.07.2023 встановлено, що покупець здійснює оплату вартості окремої поставки товару, обумовленої сторонами, на умовах 100% передоплати. Оплата здійснюється шляхом банківського переказу на підставі контракту.

Відповідно до п.4.1. Контракту № 28/23 від 14.07.2023 товар буде поставлений на умовах FCA Rotterdam згідно правил «Інкотермс 2020».

Приймання товару проводиться в місці призначення, шляхом підписання покупцем товаро-супровідних документів (CMR) (п.5.1. Контракту № 28/23 від 14.07.2023).

Судом встановлено, що укладений Контракт № 28/23 від 14.07.2023 підписано уповноваженими представниками сторін Компанії MAN Truck&Bus UK Limited та ТОВ «Партнерагро».

Придбаний позивачем товар повністю оплачено, що підтверджується банківськими платіжними документами від 26.07.2023 на суму 28 710,00 GBP та від 01.08.2023 на суму 46 290,00 GBP, разом 75 000,00 GBP, призначення платежу оплата за Контрактом № 28/23 від 14.07.2023 (а.с. 28-29).

Транспортування придбаного товару здійснювалося відповідно до умов договору № 4 про надання транспортних послуг від 10.01.2022, укладеного з ФОП ОСОБА_2 (а.с. 37-38).

Вартість транспортування придбаних позивачем транспортних засобів підтверджується складеними перевізником ФОП ОСОБА_2 рахунками-фактурами (а.с.39, 56).

Судом перевірено, що всі транспортні засоби ввезено на митну територію України.

Щодо поставки бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.460, 2018 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 , суд встановив наступне.

В межах Контракту № 28/23 від 14.07.2023 Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано попередній інвойс № від 16.08.2023 (а.с. 30), який містить відомості про вартість товару в розмірі 9570,00 GBP, реєстраційний номер НОМЕР_9 , модель TGX 26.460 6Х2/2 BLS, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_10 , пробіг 693 407 км, дата першої реєстрації 09.02.2018.

Продавцем сформовано інвойс № від 17.08.2023 (а.с. 31-32), який містить ідентичні відомості щодо імпортованого товару, його вартість в розмірі 9570,00 GBP, реєстраційний номер НОМЕР_9 , модель TGX 26.460 6Х2/2 BLS, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_10 , пробіг 693 407 км, дата першої реєстрації 09.02.2018, країна походження імпортованого товару Німеччина.

Транспортування придбаного товару відбувалося відповідно до умов договору № 4 від 10.01.2022, укладеного з ФОП ОСОБА_2 .

У рахунку-фактурі № 31 від 01.09.2023 вказано, що транспортні послуги по маршруту Rotterdam, Netherlands Україна (с. Антопіль), CMR № від 28.08.2023, становлять: Rotterdam, Netherlands п.п. «Рава- Руська» 42000,00 грн.; п.п. «Рава- Руська» с. Антопіль 3000,00 грн.

Товарно-транспортною накладною № від 28.08.2023 (а.с. 35) підтверджується здійснення транспортування сідельного тягача MAN TGX 26.460, 2017 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 .

З метою митного оформлення товару та вільного його випуску в обіг на території України позивачем до митного органу було подано митну декларацію № 23UA73U5 від 01.09.2023 (а.с. 40-41).

Відповідно до митної декларації № 23UA73U5 від 01.09.2023 задекларовано бувший у використанні сідельний тягач MAN TGX 26.460, 2017 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_10 , тип двигуна: дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 12419 м3, колісна формула 6х2, календарний рік виготовлення 2018.

Митну вартість цього товару заявлено в загальному розмірі 10 475,78 GBP (485 751,33 грн.), з яких 9570,00 GBP (443 751,33 грн.) ціна товару; 905,78 GBP (42 000,00 грн.) витрати на транспортування.

Декларантом обрано перший метод визначення митної вартості за ціною договору.

До вказаної митної декларації декларантом долучені наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) № від 17.08.2023; автотранспортну накладну № від 28.08.2023; декларацію про походження товару № від 17.08.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 8 від 31.07.2018; банківський платіжний документ від 26.07.2023; банківський платіжний документ від 01.08.2023; рахунок-фактуру про надання послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно експедиційні послуги № 31 від 01.09.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 28/23 від 14.07.2023; договір про надання послуг митного брокера № 1608 від 04.01.2016; договір (контракт) про перевезення № 4 від 10.01.2022; попередній інвойс № від 16.08.2023; копія митної декларації країни відправлення 23GB08X0 від 25.08.2023.

За результатами розгляду митної декларації митний орган надіслав декларанту електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів на підтвердження митної вартості товарів. Повідомлення надіслано через наявні неточності та розбіжності у поданих документах.

На електронне повідомлення митниці декларантом надано відповідь від 01.09.2023 (а.с 42), в якій декларант заперечив наявність розбіжностей в документах, поданих до митного оформлення.

За результатами аналізу поданої митної декларації та доданих до неї документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000132/2 від 01.09.2023 (а.с. 43-44).

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості вказано, що митна вартість не може бути визнана за визначеними декларантом рівнями, оскільки: декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов та у строки, зазначені у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.; подані до митного оформлення та на вимогу митного органу документи містять неточності: інвойс від 17.08.2023 № не містять інформації про реквізити зовнішньоекономічного контракту від 14.07.2023 № 28/23, при цьому містить примітку, що цей продаж регулюється Загальними положеннями та умовами контрактів, однак такий документ до митного оформлення не надано; до митного оформлення надано банківські платіжні документи від 26.07.2023, від 01.08.2023, які за датами не кореспондуються із терміном оплати, що зазначений у комерційному інвойсі від 17.08.2023 № ; до митного оформлення надано рахунок-фактуру від 01.09.2023 № 31, відповідно до якого послуги з перевезення оцінюваного товару надано ФОП ОСОБА_2 , інформація щодо даного перевізника також зазначається у автотранспортній накладній від 28.08.2023 № . Проте, згідно відомостей журналу пункту пропуску АСМО «Інспектор», переміщення оцінюваного товару через митний кордон України здійснено перевізником ТОВ «Партнерагро» (водій ОСОБА_3 ). ТОВ «Партнерагро» є покупцем оцінюваного транспортного засобу. З огляду на переміщення товару власними силами імпортера, при розрахунку митної вартості не включено витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу, які були понесені ТОВ «Партнерагро», що є порушенням частини 10 статті 58 Митного кодексу України; подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 31.07.2018 № 8 містить відомості про компанію, на яку зареєстрований транспортний засіб, які не кореспондуються із відомостями про продавця і покупця, заявленими декларантом. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання оцінюваного транспортного засобу; внаслідок перевірки копії митної декларації країни відправлення від 25.08.2023 № 23GB08X0, встановлено її відсутність в базі даних митних декларацій (www.europe.eu), також у вищезазначеній митній декларації відсутні відомості щодо умов поставки.

У розділі ІІ оскаржуваного рішення вказано, що Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості аналогічного транспортного засобу (за маркою, моделлю, об`ємом двигуна, календарним роком виготовлення, країною відправлення), митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 31.08.2023 № 23UA31U1 31 250 євро/од.

Розділ ІІІ оскаржуваного рішення містить інформацію про те, що заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) загальні положення та умови контрактів, на підставі яких здійснено формування інвойсу від 17.08.2023 № щодо продажу оцінюваного транспортного засобу; 4) документи в межах положень наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 щодо транспортних витрат за межами території України понесених ТОВ «Партнерагро».

Митну вартість транспортного засобу визначено на підставі інформації про вартість аналогічного за роком виготовлення та технічними характеристиками транспортного засобу, митне оформлення якого здійснено за МД від 31.08.2023 № 23UA31U1 31 250 євро/грн.

Числове значення митної вартості транспортного засобу у валюті рахунку становить 26 781,83 англійських фунтів стерлінгів, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення становить у національній валюті України становить 1 241 846,68 грн. (26 781,83 GBP/од*1од*46,3690 грн./1 GBP).

У зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення у митному оформлення товарів за декларацією № 23UA73U5 від 01.09.2023 відмовлено, про що складено картку відмови № UA204000/2023/000179.

01.09.2023 декларантом подано другу митну декларацію для митного оформлення товару 23UA70U5 (а.с. 47-48). При подачі декларації враховано вимоги рішення про визначення митної вартості товарів № UA204000/2023/000132/2 від 01.09.2023.

У графі 43 декларації зазначено порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався декларантом та порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Коригування митної вартості товару зумовило донарахування позивачу митних платежів на суму 255 390,52 грн., що відображено в графі «Подробиці розрахунків».

Щодо поставки бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.460, 2018 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 , суд встановив таке.

На виконання укладеного Контракту № 28/23 від 14.07.2023 Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано попередній інвойс № від 16.08.2023 (а.с. 49), який містить відомості про вартість товару в розмірі 9570,00 GBP, реєстраційний номер DK67VWD, модель TGX 26.460 6Х2/2 BLS, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_11 , пробіг 784 061 км, дата першої реєстрації 09.02.2018.

В подальшому Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано інвойс № від 17.08.2023 (а.с. 50-51), який містить аналогічні відомості щодо транспортного засобу та його вартості, країну походження імпортованого товару Німеччину.

Транспортування придбаного товару відбулося відповідно до умов договору № 4 від 10.01.2022, укладеного з ФОП ОСОБА_2 .

У рахунку на оплату № 32 від 01.09.2023 (а.с 56) вказано, що транспортні послуги по маршруту Rotterdam, Netherlands Україна (с. Антопіль), CMR від 17.08.2023, становлять: Rotterdam, Netherlands п.п. «Рава-Руська» 42000,00 грн.; п.п. «Рава- Руська» с. Антопіль 3000,00 грн.

Товаро-транспортною накладною № від 17.08.2023 (а.с. 54) підтверджується здійснення транспортування сідельного тягача MAN TGX 26.460, 2017 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_2 .

З метою митного оформлення товару та вільного його випуску в обіг на території України позивачем, через уповноважену особу, до митного органу було подано митну декларацію № 23UA99U9 від 01.09.2023 (а.с. 57-58).

Згідно митної декларації № 23UA99U9 від 01.09.2023 було задекларовано вантажний тягач сідельний, 1 шт., марка MAN, модель TGX 26.460, номер шасі НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_11 , тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 12419 м3 колісна формула 6х2, календарний рік виготовлення 2018, модельний рік 2018, бувший у використанні.

Митну вартість цього товару заявлено в загальному розмірі 10 475,78 GBP (485 751,33 грн.), з яких 9570,00 GBP (443 751,33 грн.) ціна товару; 908, 14 GBP (42 000,00 грн.) витрати на транспортування.

Декларантом обрано перший метод визначення митної вартості за ціною договору.

До вказаної митної декларації декларантом долучені наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) № від 17.08.2023; автотранспортну накладну № від 28.08.2023; декларацію про походження товару № від 17.08.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 8 від 31.07.2018; банківський платіжний документ від 26.07.2023; банківський платіжний документ від 01.08.2023; рахунок-фактуру про надання послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно експедиційні послуги № 32 від 01.09.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 28/23 від 14.07.2023; договір про надання послуг митного брокера № 1608 від 04.01.2016; договір (контракт) про перевезення № 4 від 10.01.2022; копія митної декларації країни відправлення 23GB08X831771870U0 від 25.08.2023.

За результатами розгляду митної декларації митний орган надіслав декларанту електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів на підтвердження митної вартості товарів. Повідомлення надіслано через наявні неточності та розбіжності у поданих документах.

На електронне повідомлення митниці декларантом надано відповідь від 01.09.2023 (а.с. 59), в якій декларант заперечив наявність розбіжностей в документах, поданих до митного оформлення.

За результатами аналізу поданої митної декларації та доданих до неї документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000133/2 від 01.09.2023 (а.с. 60-61).

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості вказано, що митна вартість не може бути визнана за визначеними декларантом рівнями, оскільки: декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов та у строки, зазначені у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.; подані до митного оформлення та на вимогу митного органу документи містять неточності: інвойс від 17.08.2023 № не містить інформації про реквізити зовнішньоекономічного контракту від 14.07.2023 № 28/23, при цьому містить примітку, що цей продаж регулюється Загальними положеннями та умовами контрактів, однак такий документ до митного оформлення не надано; до митного оформлення надано банківські платіжні документи від 26.07.2023, від 01.08.2023, які за датами не кореспондуються із терміном оплати, що зазначений у комерційному інвойсі від 17.08.2023 № ; до митного оформлення надано рахунок-фактуру від 01.09.2023 № 32, відповідно до якого послуги з перевезення оцінюваного товару надано ФОП ОСОБА_2 , інформація щодо даного перевізника також зазначається у автотранспортній накладній від 28.08.2023 № . Проте, згідно відомостей журналу пункту пропуску АСМО «Інспектор», переміщення оцінюваного товару через митний кордон України здійснено перевізником ТОВ «Партнерагро» (водій ОСОБА_4 ). ТОВ «Партнерагро» є покупцем оцінюваного транспортного засобу. З огляду на переміщення товару власними силами імпортера, при розрахунку митної вартості не включено витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу, які були понесені ТОВ «Партнерагро», що є порушенням частини 10 статті 58 Митного кодексу України; подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 31.07.2018 № 8 містить відомості про компанію, на яку зареєстрований транспортний засіб, які не кореспондуються із відомостями про продавця і покупця, заявленими декларантом. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання оцінюваного транспортного засобу; внаслідок перевірки копії митної декларації країни відправлення від 25.08.2023 № 23GB08X0, встановлено її відсутність в базі даних митних декларацій (www.europe.eu), також у вищезазначеній митній декларації відсутні відомості щодо умов поставки.

У розділі ІІ оскаржуваного рішення вказано, що Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості аналогічного транспортного засобу (за маркою, моделлю, об`ємом двигуна, календарним роком виготовлення, країною відправлення), митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 31.08.2023 № 23UA31U1 31 250 євро/од.

Розділ ІІІ оскаржуваного рішення містить інформацію про те, що заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) загальні положення та умови контрактів, на підставі яких здійснено формування інвойсу від 17.08.2023 № щодо продажу оцінюваного транспортного засобу; 4) документи в межах положень наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 щодо транспортних витрат за межами території України понесених ТОВ «Партнерагро».

Митну вартість транспортного засобу визначено на підставі інформації про вартість аналогічного за роком виготовлення та технічними характеристиками транспортного засобу, митне оформлення якого здійснено за МД від 31.08. 2023 № 23UA31U1 31 250 євро/грн.

Числове значення митної вартості транспортного засобу у валюті рахунку становить 26 781,83 англійських фунтів стерлінгів, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення становить у національній валюті України становить 1 241 846,68 грн. (26 781,83 GBP/од*1од*46,3690 грн./1 GBP).

У зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення у митному оформлення товарів за декларацією № 23UA99U9 від 01.09.2023 відмовлено, про що складено картку відмови № UA204000/2023/000180.

04.09.2023 декларантом подано другу митну декларацію для митного оформлення товару 23UA94U0 (а.с. 64-65). При подачі декларації враховано вимоги рішення про визначення митної вартості товарів № UA204000/2023/000133/2 від 01.09.2023.

У графі 43 декларації зазначено порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався декларантом та порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Коригування митної вартості товару зумовило донарахування позивачу митних платежів на суму 255 390,52 грн., що відображено в графі «Подробиці розрахунків».

Не погоджуючись з рішеннями митного органу про коригування митної вартості імпортованих товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною першою статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, частиною першою статті 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

В силу вимог частини другої-третьої статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (частина четверта статті 57 Митного кодексу України).

Таким чином, до виключних повноважень органу доходів і зборів належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.

Разом з тим, з урахуванням положень частини третьої статті 318 Митного кодексу України, яка встановлює, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, реалізація зазначених повноважень повинна відбуватись із обмеженим втручанням у процедуру самостійного визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, котрому повинна передувати наявність в органу доходів і зборів обґрунтованих сумнiвiв у правильності визначення заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною одинадцятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

В силу вимог частини другої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

З аналізу наведених вище норм права вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові. Але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли: надані декларантом документи містять розбіжності, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, або наявні ознаки підробки.

Так, наведені норми законодавства зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не зазначення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Так, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості.

При цьому, позиція митного органу полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних (наявність неточностей), необхідних для визначення митної вартості, у зв`язку із чим від декларанта витребовувались додаткові документи, та оскільки декларантом не надано необхідних витребуваних документів для підтвердження заявленої митної вартості, митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митниці по розмитненню подібного товару.

Правова оцінка зауваженням відповідача надається наскрізним чином щодо двох рішень про коригування митної вартості № UA204000/2023/000132/2 від 01.09.2023, № UA204000/2023/000133/2 від 01.09.2023, оскільки зауваження є тотожними в двох спірних рішеннях.

Судом встановлено, що у спірних рішеннях про коригування митної вартості відповідачем в обґрунтування розбіжностей у документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, зазначено наступне:

подані до митного оформлення комерційні інвойси не містять інформації про реквізити зовнішньоекономічного контракту № 28/23 від 14.07.2023, при цьому містять примітку, що цей продаж регулюється Загальними положеннями та умовами контрактів, однак такий документ до митного оформлення не надано;

до митного оформлення надано банківські платіжні документи від 26.07.2023, від 01.08.2023, які за датами не кореспондуються із терміном оплати, що зазначений у комерційних інвойсах;

до митного оформлення надано рахунки-фактури, відповідно до яких послуги з перевезення оцінюваного товару надано ФОП ОСОБА_2 , інформація щодо даного перевізника також зазначається у автотранспортних накладних. Проте, згідно відомостей журналу пункту пропуску АСМО «Інспектор», переміщення оцінюваного товару через митний кордон України здійснено перевізником ТОВ «Партнерагро». ТОВ «Партнерагро» є покупцем оцінюваного транспортного засобу. З огляду на переміщення товару власними силами імпортера, при розрахунку митної вартості не включено витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу, які були понесені ТОВ «Партнерагро», що є порушенням ч.10 ст.58 Митного кодексу України;

подані до митного оформлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу містять відомості про компанію, на яку зареєстрований транспортний засіб, які не кореспондуються із відомостями про продавця і покупця, заявленими декларантом. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання оцінюваного транспортного засобу;

надані до митного оформлення копії митних декларацій країни відправлення відсутні в базі даних митних декларацій (www.europe.eu), також у поданих митних деклараціях відсутні відомості щодо умов поставки.

Щодо доводів відповідача про те, що подані до митного оформлення комерційні інвойси не містять інформації про реквізити зовнішньоекономічного контракту № 28/23 від 14.07.2023, суд вказує таке.

Рахунок-фактура (інвойс) у міжнародній комерційній практиці документ, який надається продавцем покупцю і містить перелік товарів, їх кількість і ціну, за якою вони постачаються покупцю, формальні особливості товару (колір, вагу та ін.), умови поставки та відомості про відправника та отримувача. При цьому, форма вказаного документу не затверджена ані міжнародним законодавством, ані законодавством України.

Судом встановлено, що у Контракті № 28/23 від 14.07.2023 сторони погодили поставку восьми бувших у використанні сідельних тягачів, серед яких: бувші у використанні сідельні тягачі за ідентифікаційними номерами WMA24XZZ5JP103093 та WMA24XZZ6JP103071.

На виконання Контракту № 28/23 від 14.07.2023 Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано: попередній інвойс № від 16.08.2023 та інвойс № від 17.08.2023 щодо бувшого у використанні сідельного тягача WMA24XZZ6JP103071 (за ціною 9570,00 GBP); попередній інвойс № від 16.08.2023 та інвойс № від 17.08.2023 щодо бувшого у використанні сідельного тягача WMA24XZZ5JP103093 (за ціною 9570,00 GBP).

Вартість товару повністю оплачено позивачем.

Зі змісту поданих до митного оформлення Контракту № 28/23 від 14.07.2023, попередніх інвойсів та інвойсів вбачається, що ці документи є взаємопов`язаними, підтверджують поставку сідельних тягачів за ідентифікаційними номерами WMA24XZZ5JP103093 та WMA24XZZ6JP103071.

Відсутність у наданих до митного оформлення попередніх інвойсах та інвойсах реквізитів контракту, на виконання якого вони видані, не впливає на числові значення складових митної вартості, оскільки затвердженої форми таких документів та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено.

Суд вказує, що подані до митного оформлення інвойси містять відомості про транспортні засоби, а саме інформацію щодо продавця та покупця, ціну транспортних засобів, модель та номер шасі транспортних засобів, за якими їх можна ідентифікувати, що є аналогічним з інформацією, яка зазначена в Контракті № 28/23 від 14.07.2023.

Надані до митного оформлення інвойси № від 17.08.2023 та № від 17.08.2023 не містять розбіжностей із усіма іншими поданими до митного оформлення документами, а відсутність у них посилання на контракт № 28/23 від 14.07.2023 не є розбіжністю в розумінні ст.53 Митного кодексу України, яка впливає правильність визначення митної вартості імпортованого товару.

Така позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 27.06.2019 у справі № 0840/3083/18, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Отже, такі доводи Рівненської митниці є необґрунтованим та безпідставними.

Щодо доводів митного органу про наявність в поданих до митного оформлення інвойсах посилання на Загальні положення та умови контрактів (General Terms and Conditions of Contracts), суд зазначає наступне.

Загальні положення та умови контрактів (General Terms and Conditions of Contracts) розміщені за посиланням http://contracts.man.co.uk, відповідно є у вільному доступі. Загальні положення та умови контрактів врегульовують порядок продажу товарів Компанії MAN Truck&Bus UK Limited невизначеному колу осіб.

Суд приходить до висновку, що зазначений аргумент митного органу не є розбіжністю в поданих документах та не впливає на визначену декларантом митну вартість.

Щодо доводів митного органу про те, що до митного оформлення надано банківські платіжні документи від 26.07.2023, від 01.08.2023, які за датами не кореспондуються із терміном оплати, що зазначений у комерційних інвойсах, суд вказує таке.

У Контракті № 28/23 від 14.07.2023 сторони погодили поставку восьми бувших у використанні сідельних тягачів, серед яких: бувші у використанні сідельні тягачі за ідентифікаційними номерами НОМЕР_2 та WMA24XZZ6JP103071.

Відповідно до п.2.1. Контракту загальна вартість діючого Контракту становить 75 000,00 GBP. Ціна на Товар визначена у відповідному інвойсі (та/або проформа інвойс) і встановлюється в GBP (п.2.2.).

Як передбачено у п.3.1 Контракту, покупець здійснює оплату вартості окремої поставки товару, обумовленої сторонами, на умовах 100% передоплати. Оплата здійснюється шляхом банківського переказу на підставі контракту.

Судом перевірено, що весь товар (вісім бувших у використанні сідельних тягачів) повністю оплачено позивачем. Підтвердженням оплати є банківські платіжні документи від 26.07.2023 на суму 28 710,00 GBP та від 01.08.2023 на суму 46 290,00 GBP, разом 75 000,00 GBP, призначення платежу оплата за Контрактом № 28/23 від 14.07.2023.

На виконання Контракту № 28/23 від 14.07.2023 Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано: попередній інвойс № від 16.08.2023 та інвойс № від 17.08.2023 щодо бувшого у використанні сідельного тягача WMA24XZZ6JP103071 (за ціною 9570,00 GBP); попередній інвойс № від 16.08.2023 та інвойс № від 17.08.2023 щодо бувшого у використанні сідельного тягача WMA24XZZ5JP103093 (за ціною 9570,00 GBP).

Зі змісту поданих до митного оформлення Контракту № 28/23 від 14.07.2023, попередніх інвойсів та інвойсів вбачається, що ці документи є взаємопов`язаними, підтверджують поставку сідельних тягачів за ідентифікаційними номерами WMA24XZZ5JP103093 та WMA24XZZ6JP103071.

Отже, розбіжностей в порядку розрахунку за товар немає та спростовані поданими документами. Наведені доводи митного органу є безпідставними та не могли бути підставою для коригування митної вартості товару.

У постанові від 11.06.2019 по справі № 813/1755/17 Верховний Суд зазначив, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Умови оплати за товар не впливають на митну вартість такого товару з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, що викладені у постановах від 17.04.2018 по справі № 815/329/17 та від 26.11.2020 по справі № 540/2455/19, які відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при ухваленні рішення у даній справі.

Таким чином, вказані доводи митного органу не впливають на митну вартість товару.

Щодо доводів митного органу про те, що до митного оформлення надано рахунки-фактури, відповідно до яких послуги з перевезення оцінюваного товару надано ФОП ОСОБА_2 , інформація щодо даного перевізника також зазначається у автотранспортних накладних. Проте, згідно відомостей журналу пункту пропуску АСМО «Інспектор», переміщення оцінюваного товару через митний кордон України здійснено перевізником ТОВ «Партнерагро», суд вказує таке.

Як встановлено судом, транспортування придбаного товару (бувших у використанні сідельних тягачів за ідентифікаційними номерами НОМЕР_2 та WMA24XZZ6JP103071) відбувалося відповідно до умов договору надання транспортних послуг № 4 від 10.01.2022, укладеного між перевізником ФОП ОСОБА_2 та замовником ТОВ «Партнерагро».

Відповідно до п.1.1 Договору № 4 від 10.01.2022 перевізник зобов`язується доставляти довірені йому замовником товари у пункт призначення за наступною адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язується цілком оплатити послуги по перевезенню вантажу в розмірі, встановленому даним договором.

Підтвердження здійснення транспортування товару ФОП ОСОБА_2 є міжнародні товарно-транспортні накладні № від 28.08.2023 та № від 28.08.2023.

У графах 16 та 23 міжнародних товарно-транспортних № від 28.08.2023 та № від 28.08.2023 зазначений перевізник ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути міжнародна автомобільна накладна (CMR).

За ч. 1 ст. 9 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів: вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Наявність міжнародної товарно-транспортної накладної CMR підтверджує факт укладення договору перевезення вантажу відповідно до положень Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 1956 року, що набрала чинності для України 17.05.2007.

Відповідно, наданими до митного оформлення товарно-транспортними накладними № від 28.08.2023 та № від 28.08.2023 підтверджується здійснення перевезення придбаного позивачем товару саме ФОП ОСОБА_2 .

Щодо відомостей журналу пункту пропуску АСМО «Інспектор» щодо переміщення транспортного засобу перевізником ТОВ «Партнерагро» суд зазначає, що декларант не впливає на порядок ведення цього журналу та не відповідає за достовірність інформації, що в ній наведена.

Отже, доводи митного органу щодо перевізника транспортного засобу ТОВ «Партнерагро» є помилковими та спростовуються наданими до митного оформлення документами.

Щодо доводів про те, що подані до митного оформлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу містять відомості про компанію, на яку зареєстрований транспортний засіб, які не кореспондуються із відомостями про продавця і покупця, заявленими декларантом, суд вказує таке.

Судом встановлено, що у Контракті № 28/23 від 14.07.2023 сторони погодили поставку восьми бувших у використанні сідельних тягачів, серед яких: бувші у використанні сідельні тягачі за ідентифікаційними номерами WMA24XZZ5JP103093 та WMA24XZZ6JP103071.

На виконання Контракту № 28/23 від 14.07.2023 Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано: попередній інвойс № від 16.08.2023 та інвойс № від 17.08.2023 щодо бувшого у використанні сідельного тягача WMA24XZZ6JP103071 (за ціною 9570,00 GBP); попередній інвойс № від 16.08.2023 та інвойс № від 17.08.2023 щодо бувшого у використанні сідельного тягача WMA24XZZ5JP103093 (за ціною 9570,00 GBP).

Придбаний товар оплачено позивачем та доставлено на територію України.

Відсутність у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу відомостей про Компанію MAN Truck&Bus UK Limited не є підставою для коригування митної вартості імпортованого товару.

За усталеною міжнародною практикою реалізація автомобіля може здійснюватися особами, які не вказані в свідоцтві про реєстрацію автомобіля, за умови надання відповідних документів купівлі-продажу, отримання коштів за реалізований автомобіль, а також експортного оформлення таких засобів (тобто, на умовах комісії, доручення тощо).

Оформлення у спірному випадку фактів перетину транспортним засобом митного кордону Великої Британії за допомогою декларації країни відправлення свідчить про легальний спосіб вивезення позивачем транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

До виключних повноважень митного органу належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.

Отже, питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу не входить до компетенції митниці та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Щодо доводів митного органу про те, що внаслідок перевірки копій експортних митних декларацій встановлено їх відсутність в базі митних декларацій ЄС (www.ec.europa.eu), також у поданих митних деклараціях відсутні відомості щодо умов поставки, суд вказує таке.

Суд зазначає, що у декларанта відсутній обов`язок щодо питання реєстрації (оформлення) митної декларації країни походження, відповідно не може відповідати за наявність чи відсутність експортних митних декларацій у відкритій базі даних Європейської Комісії з тарифів та митного союзу (https://www.ec.europa.eu/), а також наявності відомостей щодо умов поставки.

Порядок заповнення митних декларацій країн-походження (експортних митних декларацій) врегульований законодавством Європейського Союзу. Проходження товару через митний кордон Євросоюзу за експортними митними деклараціями є підтвердженням належного оформлення та заповнення граф даного документу з точки зору законодавства Європейського Союзу.

В експортних митних деклараціях 23GB08X0 від 25.08.2023 (а.с.36) та 23GB08Х0 від 25.08.2023 (а.с.55) наявні дані про продавця та покупця, що в повній мірі співпадають з даними, зазначеними в митній декларації та поданих позивачем до митного оформлення документах. Таким чином, є можливість ідентифікувати митні декларації країни відправлення з партією товару, що оцінюється.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що митна декларація країни відправлення не передбачена частиною 2 ст. 53 Митного кодексу України, як документ, що підтверджує митну вартість.

Суд приходить до висновку, що зазначена митним органом підстава не впливає на ціну заявленого товару, відповідно не може слугувати підставою для коригування митної вартості товару.

З огляду на викладене, суд зазначає, що при зверненні до митного органу щодо оформлення товарів позивачем були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товарів. Натомість відповідачем не обґрунтовано наявність сумнівів у заявленій митній вартості товарів.

Положення статті 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни товару, вказаної у документах, які самі по собі вже підтверджують митну вартість товару.

Правові висновки аналогічного змісту викладені Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 у справі №809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Суд наголошує, що в ч.3 ст.53 Митного кодексу України передбачено чіткі підстави для наявності у митного органу права вимагати надання додаткових документів, які повинні бути зазначені в графі 33 рішення про коригування митної вартості відповідно до ч.2 ст.55 Митного кодексу України.

Тому, наявність саме обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 у справі № 1140/3242/18, яка відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при ухваленні рішення у даній справі.

На переконання суду відповідач не довів, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, не вказав на документи, зазначені у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, і які подав позивач як декларант при митному оформленні товару, в яких з них наявні розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за товар, всупереч імперативної вимоги закону.

Отже, відповідно до наявних у справі доказів досліджених судом, відповідач не мав передбачених ч.3 ст.53 Митного кодексу України підстав для витребування у позивача додаткових документів.

Крім того, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

У графі 33 оскаржуваних позивачем рішень № UA204000/2023/000132/2 від 01.09.2023, № UA204000/2023/000133/2 від 01.09.2023 про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що цінова інформація щодо вартості аналогічного товару згідно з базами даних ЄАІС Держмитслужби є іншою, ніж зазначена позивачем у митній декларації. Наведене призвело до виникнення у митного органу сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товарів.

Поряд із тим, судом враховано, що текст спірних рішень про коригування митної вартості не містить інформації про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. У свою чергу, недоведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів. Посилання у рішеннях про коригування митної вартості лише на номери митних декларацій, як на джерела цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості визначення митної вартості за резервним методом.

Такі міркування суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020 та від 13.01.2022 у справі № 520/11061/2020.

Так, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та від 17.01.2022 у справі № 520/2000/19, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Також, Верховний Суд у своїх постановах від 25.02.2020 у справі № 260/718/19 та від 27.04.2020 у справі № 140/804/19 наголошував, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що Рівненською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару у митних деклараціях, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що в ході розгляду справи відповідач не довів правомірності прийнятих ним рішень у спірних правовідносинах. Натомість, доводи позивача обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що не відповідають встановленим у ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягають скасуванню як протиправні.

Отже, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7661,73 грн. (а.с.24).

З огляду на те, що позовну заяву задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці сплачений позивачем судовий збір у розмірі 7661,73 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000132/2 від 01.09.2023, № UA204000/2023/000133/2 від 01.09.2023.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2023/000179, № UA204000/2023/000180.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці Державної митної служби України судовий збір у розмірі 7661 (сім тисяч шістсот шістдесят одну) гривню 73 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 22 квітня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО" (вул. Київська, буд. 57 Б,с. Антопіль,Рівненський р-н, Рівненська обл.,35371, ЄДРПОУ/РНОКПП 38892443)

Відповідач - Рівненська митниця Державної митної служби України (вул. Соборна, 104,м. Рівне,Рівненська обл., Рівненський р-н,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя У.М. Нор