Справа № 504/1835/23
Суддя: Барвенко В. К.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №504/1835/23
Провадження №2-а/504/20/24
Комінтернівський районний суд Одеської області
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

14.03.2024смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

секретаря Завади Ю.А., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Департаменту транспорту, зв?язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, б. 18, ), про визнання протиправними дій та зобов?язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

09.05.2023 року представник позивача звернувся із вказаним адміністративним позовом до Комінтернівського районного суду Одеської області.

15.05.2023 року ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області відкрито спрощене провадження у даній справі.

У раніше проведених судових засіданнях представник позивача- адвокат Богорел С.В. в судовому засіданні пояснив суду, що оскаржує фактично не дії (бездіяльність) суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, а дії суб`єкта владних повноважень з реалізації обов`язку зі звернення виконавчого документу до примусового виконання.

Представник відповідача подав відзив на позов, просив справу розглянути у свою відсутність.

Представник позивача адвокат Богорел С.В. подав заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

Звертаючись до адміністративного суду заявник обгрунтовує свої вимоги неправомірними діями відповідача як органом, уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення, які в свою чергу полягають у надісланні для примусового виконання до органу державної виконавчої служби постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ОДП № 5834384 від 24.06.2022 року, на підставі якої 07.11.2022р. відкрито виконавче провадження за №70220527.

У своєму позові позивач зазначає, що протиправність оскаржуваних ним у позові дій він вбачає у направленні постанови до виконання після закінчення строку на звернення постанови до виконання.

Вирішуючи дані позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного:

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір спір, зокрема, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За визначенням ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, як вірно зауважив суд першої інстанції в своїй ухвалі, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження та спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинним адміністративних договорів.

Вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено в ч. 2 ст. 19 КАС України, а саме справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених п. 9, 10 ч. 1 цієї статті.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

При цьому, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказаними вище положеннями процесуального закону окреслено перелік повноважень адміністративного суду при вирішенні питання про правомірність рішень, дій чи бездіяльності осіб, яким делеговані повноваження зі здійснення владних (публічно-владних) управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Окрім того, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Суд звертає увагу, що кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом із тим, право на судове оскарження не є абсолютним, наявність лише формальної або процедурної помилки, без врахування рішення, яке має для суб`єкта конкретні юридичні наслідки, не є підставою для звернення до суду.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини виникли з приводу вчинення на думку позивача неправомірних дій відповідачем як органом, уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення, які в свою чергу полягають у надісланні для примусового виконання до органу державної виконавчої служби постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності

Порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, у тому числі процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення та звернення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання, вирішення питань, зв`язаних з виконанням постанови та контролю за їх виконанням - врегульовані Кодексом України про адміністративні правопорушення.

При цьому, порядок виконання такої постанови як виконавчого документа унормований в Законі України «Про виконавче провадження», в якому також визначені вимоги до виконавчих документів, строку звернення їх до виконання та наслідки недотримання цих вимог.

Суд, враховуючи наведені норми процесуального та матеріального закону, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку що позивач не навів будь- якого обґрунтування про те, які саме його права, свободи або інтереси були порушені оскаржуваними у даному позові діями.

Доказів визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення позивачем до матеріалів справи не надано.

Суд вважає, що самі по собі дії відповідача щодо направлення постанови у справі про адміністративне правопорушення для примусового виконання до органу виконавчої служби не створюють безпосередньо жодних обов`язків для позивача, відтак не можуть порушувати будь-які права позивача унаслідок направлення зазначеної постанови.

Отже, визнання протиправними таких дій не призводить до втрати постановою у справі про адміністративне правопорушення своїх якостей як виконавчого документу та не є підставою для закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документу) у розумінні Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, права позивача у межах окреслених вимогами та обґрунтуванням позову спірних правовідносин не можуть бути порушені внаслідок направлення постанови до примусового виконання.

На думку суду ефективним і належним способом захисту прав позивача у правовідносинах щодо накладення адміністративного стягнення та його виконання може бути оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а так само оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця з врахуванням приписів статті 287 КАС України.

Враховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для розгляду даного спору у порядку адміністративного судочинства оскільки даний спір непідсудний адміністративному суду.

Суд також дійшов до висновку про очевидну відсутність спору між позивачем та відповідачем, що б підлягав розгляду судом.

Відповідно до пунту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, в таких випадках суд не роз`яснює, до якого суду слід звертатися з таким позовом (правову позицію висловлено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі №800/559/17, від 3 квітня 2018 року у справі №9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі №9901/497/18, від 5 лютого 2019 року у справі №9901/638/18 та від 27 лютого 2019 року у справі №9901/798/18), оскільки спір не підлягає вирішенню судами.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 238, 257-263 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Департаменту транспорту, зв?язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, б. 18, ), про визнання протиправними дій та зобов?язання вчинити певні дії.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П?ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. К. Барвенко