Справа № 340/2758/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2024 року м.Дніпросправа № 340/2758/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року у справі №340/2758/23 (суддя Жук Р.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Кіровоградській області (далі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 34 000 грн..

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року було задоволено позовні вимоги, суд стягнув з відповідача на користь місцевого бюджету податковий борг в сумі 34 000 грн..

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. В скарзі відповідач стверджує, що висновки суду про наявність підстав для стягнення з нього вказаної суми боргу є помилковими, рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач наполягає, що зазначена позивачем сума боргу не є узгодженою, а сформована податковим органом податкова вимога була скасована за рішенням суду, що набрало законної сили. Відповідач вважає, що в спірному випадку відсутні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення податкового боргу.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві просить відмовити у задоволенні скарги відповідача. Позивач наполягає на безпідставності доводів скаржника, вважає, що суд повно встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення, з огляду на що відсутні підстави для його скасування.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Кіровоградській області.

За відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 34000,00 грн.

Податковий борг виник у зв`язку з несплатою штрафних санкцій, нарахованих за результатами фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, що є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального, на підставі акта перевірки від 23.07.2020 року, а саме:

- за податковим повідомленням-рішенням (форми «С») про застосування штрафних (фінансових) санкцій №0 від 06.08.2020 в сумі 17000 грн..

- за податковим повідомленням-рішенням (форми «С») про застосування штрафних (фінансових) санкцій №0 від 06.08.2020 в сумі 17000 грн.

Контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 29.09.2020 року за №276-13 на суму 34000 грн. Вимогу направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яка отримана 23.01.2022 року.

На момент вирішення спору в суді доказів сплати податкового боргу та доказів оскарження податкових повідомлень-рішень в судовому порядку суду надано не було. Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги суду також не надавалося.

Позивач, вважаючи суму боргу узгодженою, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав, що визначена сума податкових зобов`язань є узгодженою, та набула статусу податкового боргу. Будь-які докази щодо оскарження податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги в адміністративному або судовому порядку, до матеріалів справи не надано, а отже наявні підстави для стягнення такого боргу з відповідача.

Суд апеляційної інстанції з висновками суду першої інстанції щодо наявних підстав для задоволення позовних вимог про стягнення податкового боргу не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.

Згідно із п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Відповідно до пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 42.1, 42.2 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Положеннями пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, пункт 59.5 цієї статті передбачає, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Порядок надсилання (вручення) контролюючими органами податкових вимог платникам податків регулюється Порядком направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року №610 ( в редакції, що була чинна на час виникнення спірних відносин).

Пунктом 7 розділу IV зазначеного Порядку встановлено, що податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу.

У разі, якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).

За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Аналіз зазначених вище положень зумовив висновок про те, що несплата платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки є підставою для формування податковим органом та надіслання податкової вимоги. Податковий борг може бути стягнутий у судовому порядку за зверненням податкового органу. Стягнення податкового боргу у судовому порядку передбачає, що податковим органом виконано законодавчі приписи щодо порядку формування та направлення вимоги про існування податкового боргу.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що позивач ввів суд першої інстанції в оману, зазначивши, що ним, як платником не оскаржувалася податкова вимога, та надав докази на спростування таких тверджень.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року у справі № 340/1248/21, яке набрало законної сили 27.07.2022 року, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправною та скасовано податкову вимогу №276-13 від 29.09.2020 року на суму 34 000 грн., виставлену Головним Управлінням ДПС у Кіровоградській області.

Цим судовим рішенням встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 06.08.2020 року №0 та № 0 контролюючим органом на адресу платника не направлялись, а грошове зобов`язання, визначене такими рішеннями є неузгодженим, відповідно, правові підстави для формування податкової вимоги №276-13 від 29.09.2020 року були відсутні.

Контролюючим органом не надано суду апеляційної інстанції доказів формування нової податкової вимоги та направлення її платнику податків ФОП ОСОБА_1 , після скасування судом податкової вимоги №276-13 від 29.09.2020 року. Не наводить ГУ ДПС у Кіровоградській області і доводів у поданому письмовому відзиві на спростування інформації, зазначеної в апеляційній скарзі відповідача.

Таким чином, хоча і не надано суду доказів самостійної сплати відповідачем суми податкового боргу, не надано доказів оскарження платником податків податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку чи в судовому порядку, за наявного факту скасування судом податкової вимоги та встановленого судом факту, що грошові зобов`язання, визначені цими податковими повідомленнями-рішеннями є неузгодженими, у позивача не виникло правових та законних підстав для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу. Як зазначалося вище, стягнення податкового боргу у судовому порядку допускається, якщо податковим органом виконано законодавчі приписи щодо порядку формування та направлення вимоги про існування податкового боргу.

Враховуючи викладене, висновки суду про наявність підстав для задоволення позову та стягнення податкового боргу з відповідача є помилковими.

З урахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. Апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст.315, п.2,3 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року у справі №340/2758/23 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Кіровоградській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.В. Шлай