Справа № 240/7685/24
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

23 квітня 2024 року м. Житомир справа № 240/7685/24

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Панкеєва В.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни, в якому просить:

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 74497987 від 19.03.2024;

- скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 7449787 від 19.03.2024;

- скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 74497987 від 19.03.2024;

- скасувати постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження ВП № 74497987 від 19.03.2024;

- скасувати постанову про арешт коштів боржника ВП №74497987 від 20.03.2024;

- визнати борг не дійсним із 01.05.2014 по 01.08. 2019 в зв`язку з строком давності, зобов`язати КП "Житомиртеплокомуненерго" списати його.

Частинами 1, 2 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності. Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вважаю, що у відкритті провадження за частиною позовних вимог, слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 20 КАС України розмежовано предметну юрисдикцію адміністративних судів.

Частиною 1 ст.20 КАС України визначено адміністративні справи, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Крім того, ч.4 ст.20 КАС України визначено адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Так, згідно ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.5 ст.287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Так, виконавче провадження є особливою процедурою виконання виконавчих документів, у тому числі судових рішень, що врегульована як процесуальними кодексами (ЦПК, КАС, ГПК), так і Законом України "Про виконавче провадження".

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Таким чином, судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах - це особлива форма правосуддя, де процесуальна діяльність суду пов`язана із виконанням судових актів у цивільних справах, яка здійснюється у формі процесуального контролю за законністю рішень, дії або бездіяльності посадових осіб та органів державної виконавчої служби у виконавчому провадженні шляхом розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність виконавців та різних позовів як важливої гарантії захисту права особи після набуття судовим рішенням чинності. Зосередження контролю за виконанням рішення суду в одному судовому органі має на меті спрощення процедур контролю та забезпечення доступу до правосуддя.

Згідно ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Також суд зауважує, що порядок зняття арешту з майна, накладеного у виконавчому провадженні, передбачений статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частин 1, 2 цієї статті особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Частиною 3 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно з частинами 4, 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З системного аналізу вищенаведених норм вбачається, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках виключно на підставі рішення суду.

Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 року у справі № 340/25/19, для визначення юрисдикції таких спорів необхідно визначити підстави позову, зміст прав, на захист яких направлено звернення до суду. Якщо підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії органу державної виконавчої служби при накладенні арешту на певне майно, то такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то ці спори мають розглядатися в порядку цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин.

Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) й виникають із цивільних правовідносин, відповідно до положень статті 19 ЦПК України, статті 20 ГПК України можуть бути вирішені судом цивільної чи господарської юрисдикції (Аналогічні висновки викладено в постанові Великої палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/1247/18).

Так, із матеріалів справи встановлено, що позивач оскаржує, зокрема постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. від 19.03.2024, постанову про арешт коштів боржника від 20.03.2024 у межах виконавчого провадження ВП №74497987, з примусового виконання виконавчого листа №295/7749/20 виданого 18.05.2021 Богунським районним судом м.Житомира про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП "Житомиртеплокомуненерго Житомирської міської ради заборгованість за надані послуги централізованого опалення в сумі 8306,82 грн, а також 770,48 грн судового збору.

Тобто фактично позивачем оскаржуєються постанови щодо виконавчого провадження, відкритого за виконавчим листом №295/7749/20 виданого 18.05.2021 Богунським районним судом м.Житомира, розглянутій за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відтак, позовні вимоги про скасування п.1,2 постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. про відкриття виконавчого провадження від 19.03.2024, постанови про арешт коштів боржника від 20.03.2024 у межах виконавчого провадження ВП №74497987, з примусового виконання виконавчого листа №295/7749/20 виданого 18.05.2021 Богунським районним судом м.Житомира про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП "Житомиртеплокомуненерго Житомирської міської ради заборгованість за надані послуги централізованого опалення в сумі 8306,82 грн, а також 770,48 грн судового збору, повинні розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі №279/2369/17 та у постанові Верховного Суду від 06.03.2023 року у справі №521/11401/21.

Крім того, судом встановлено що ОСОБА_1 звертався до Богунського районного суду м. Житомира з скаргою, в якій просив скасувати постанови від 19.03.2024 про відкриття виконавчого провадження №74497987, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржників, а також визнати борг із 01.05.2014 по 01.08.2019 недійсним у зв`язку з строком давності та зобов`язати КП "Житомиртеплокомуненерго" списати борг.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 11.04.2024 у справі №295/7749/20 провадження у справі у частині вимог скарги ОСОБА_1 про скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. від 19.03.2024 року про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження закрито.

Провадження у справі у частині вимог скарги ОСОБА_1 про оскарження пункту 3 постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. від 19.03.2024 ВП № 74497987 про відкриття виконавчого провадження, яким стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 907,73 грн, - закрито.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи у частині вимог скарги про скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. від 19.03.2024 року про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, а також про оскарження пункту 3 постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. від 19.03.2024 ВП № 74497987 про відкриття виконавчого провадження віднесений до юрисдикції Житомирського окружного адміністративного суду.

У задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, у відкритті провадження, у частині позовних вимог, в адміністративній справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни про визнання протиправною та скасування постанови, у частині позовних вимог:

- скасувати п.1,2 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 74497987 від 19.03.2024;

- скасувати постанову про арешт коштів боржника ВП №74497987 від 20.03.2024;

- визнати борг не дійсним із 01.05.2014 по 01.08. 2019 в зв`язку з строком давності, зобов`язати КП "Житомиртеплокомуненерго" списати його.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.А. Панкеєва