Справа № 280/1248/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Справа № 280/1248/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлоцький, буд. 6; ),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ),

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ),

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ),

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Міністерства оборони України (далі - відповідач, Міністерство), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання ним обов`язків військової служби, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

- зобов`язати відповідача внести зміни в рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №258/168 від 11.08.2023 року, та призначити належними до виплати позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 в розмірі 1/2 частини 15000000, в сумі 7500000 грн.;

- зобов`язати відповідача забезпечити виплату одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання ним обов`язків військової служби, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 в розмірі 1/2 частини 15000000, в сумі 7500000 грн в порядку, передбаченому Наказом Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023 Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за № 176/39232;

- зобов`язати відповідача забезпечити інформування позивача про наслідки розгляду її звернення за призначенням одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є матір`ю загиблого ОСОБА_5 , який 22.08.2022 загинув під час виконання бойового наказу в межах населеного пункту Березове Дніпропетровської області. Позивач звернулась із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на підставі п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168). Згідно з рішенням, оформленим протоколом Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 11.08.2023 № 258/168 позивачу було призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 1/4 частини 15 000 000 грн, у сумі 3 750 000 грн, з урахуванням висновку ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), згідно якого право на одноразову грошову допомогу мають 4 особи, у тому числі, окрім позивача, батько, повнолітня дитина та колишня дружина загиблого. Водночас, позивач вказує, що колишня дружина та повнолітня дитина загиблого не мають право на отримання відповідних сум, оскільки не входять до кола осіб, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі загибелі військовослужбовця, та не перебували на його утриманні. Отже, позивач вважає, що має право на 1/2 частини відповідної виплати, у зв`язку з чим звертається до суду з позовом. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 12.02.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 21.02.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - третя особа 1), ОСОБА_2 (далі - третя особа 2), ОСОБА_3 (далі - третя особа 3), ОСОБА_4 (далі - третя особа 4).

01.03.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з вимогами позивача та зазначає, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця. У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою №168, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права та обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2018 у справі №644/6274/16-ц). З огляду на викладене, будь-хто з членів сім`ї загиблого може належати до категорії осіб, що мають право на отримання одноразової грошової допомоги. Відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. За наведеного, вважає доводи позивача безпідставними. Просить у задоволенні позову відмовити.

08.03.2024 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що доводи відзиву про те, що будь хто із членів сім`ї загиблого військовослужбовця може належати до категорії осіб, що мають право на отримання одноразової грошової допомоги, є хибними. Зазначає, що згідно доповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 не надано жодних фактів на підтвердження наявності у загиблого утриманців - колишньої дружини та повнолітньої доньки, у той час як батьки згідно ст. 16 Закону № 2011-XII мають безумовне право на отримання відповідної одноразової грошової допомоги.

11.03.2024 третя особа 2 подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що є повнолітньою особою, з батьком не проживала, спільне господарство не вела, що виключає її, як члена сім`ї в розумінні Сімейного кодексу України та утриманця в розумінні Закону №2011-XII, з переліку осіб, які набувають право на відповідну одноразову грошову допомогу.

27.03.2024 представник ІНФОРМАЦІЯ_1 подав до суду пояснення на позовну заяву, в яких зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, директивами Міністра оборони, начальника Генерального штабу, Головнокомандувача Збройних Сил України, іншими правовими актами, отже не може діяти на власний розсуд, а лише у встановленому законодавством порядку. До компетенції третьої особи входить подання висновку щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги. У межах відпрацювання вказаного висновку ІНФОРМАЦІЯ_1 визначає коло осіб, які можуть звернутись за призначенням одноразової грошової допомоги. ОСОБА_3 є колишньою дружиною загиблого ОСОБА_5 . Розірвання шлюбу не позбавляє останню права скористатись у певних життєвих випадках можливістю утримання з боку колишнього чоловіка і виключити цю можливість можна лише після підтвердження протилежного або після спливу строку на звернення останньої на отримання одноразової грошової допомоги. ОСОБА_6 є дочкою загиблого ОСОБА_5 та у відповідності до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли з ними не проживає. Тобто всі особи, відносно яких відповідачем ухвалено рішення щодо належності їх до осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, включені ІНФОРМАЦІЯ_1 до відповідного висновку обґрунтовано.

01.04.2024 представник позивача надав до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що в розумінні Сімейного кодексу України, ОСОБА_7 , на час загибелі свого батька не мала правового статусу дитини, оскільки досягла повноліття, та не була членом сім`ї.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 21.02.2024 направлена на адресу третьої особи 3 та третьої особи 4 рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення, які повернулись за зворотною адресою з причин «за закінченням встановленого терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідно.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 1 статті 130 КАС України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.

Судом розміщено оголошення про розгляд справи на офіційному веб-порталі судової влади України (електронний ресурс: https://adm.zp.court.gov.ua/sud0870/pres-centr/news2/).

Крім того, ухвалою суду від 05.03.2024 витребувано від Міністерства соціальної політики України інформацію щодо перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на обліку як внутрішньо переміщених осіб та інформацію про їх фактичне місце проживання/перебування. 01.04.2024 судом отримано від Міністерства соціальної політики України відповідь, в якій повідомлено, що станом на 15.03.2024 в ЄІБД ВПО інформація про запитуваних осіб відсутня.

Враховуючи, що судом вчинено всі можливі дії для повідомлення третіх осіб про судовий розгляд даної справи, наявні підстави вважати, що вони вважаються такими, що повідомлені про судовий розгляд належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 24.04.1970.

22.08.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, місце смерті: АДРЕСА_6 , про що 25.08.2022 складено відповідний актовий запис №1725, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 від 25.08.2022.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 336 від 24.08.2022, причина смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : асфіксія; здавлення органів грудної та черевної порожнини; ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків.

Позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою № 168.

29.05.2023 ІНФОРМАЦІЯ_1 подано висновок до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам або утриманцям військовослужбовця ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_9 під час дії воєнного стану.

Згідно вказаного висновку, до осіб, які мають право на призначення одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі ОСОБА_5 , віднесено таких осіб:

І. На підставі поданих документів керівництво вважає, що члени сім`ї, батьки, а саме: Мати - ОСОБА_1 , має право на одержання зазначеної грошової допомоги;

ІІ. Осіб, які звернулися за отриманням одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови №168, та не надали в повному обсязі документи, що підтверджують їх право на виплату, не встановлено;

ІІІ. Отримано інформацію відносно осіб (про яких відомо особам, які вже звернулися / осіб, місцезнаходження яких невідоме / безвісті відсутніх / осіб, щодо яких справи знаходяться в судах або які звернулися до суду), та які не звернулися за отриманням одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови №168:

1. Батько - ОСОБА_4 , місце перебування не встановлено, виїхав з м.Оріхів Запорізької області у зв`язку з РУВ.

2. Колишня дружина - ОСОБА_3 , рішення Оріхівського районного суду Запорізької області про розірвання шлюбу від 11.10.2021, справа №323/1575/21. Місце проживання встановлюється.

3. Дочка - ОСОБА_6 , право на ОГД повідомлено.

Рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим витягом з протоколу від 11.08.2023 №258/168 (пункт 24), позивачці призначено одноразову грошову допомогу як матері померлого 22.08.2022 внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого 22.08.2022 у період дії воєнного стану, старшого лейтенанта ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 частини 15 000 000 грн, в сумі 3 750 000 грн.

Позивач вважає, що колишня дружина та повнолітня дочка загиблого ОСОБА_5 не мають права на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови № 168 та статті 16-1 Закону №2011-XII, отже відповідач призначив їй до виплати відповідну одноразову грошову допомогу у неналежному розмірі, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ст. 41 Закону № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Закон № 2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до пункту 1 статті 16 Закону № 2011-XII (тут і в подальшому в редакції на момент загибелі військовослужбовця) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

За приписами підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до пункту 1 статті 16-1 Закону № 2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з пунктом 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII (яким доповнено статтю 16-2 відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» № 2489-IX від 29.07.2022, і який застосовується з 24.02.2022) розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 статті 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

За приписами пункту 6 статті 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Пунктами 8-9 статті 16-3 Закону № 2011-XII визначено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання Закону України № 2011-XII Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», якою затвердив відповідний Порядок (далі - Порядок № 975).

Згідно з п. 3 Порядку № 975 (тут і в подальшому в редакції на момент розгляду заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

За приписами п. 10 Порядку № 975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою);

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який був неодноразово продовжений та тривав на момент виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції станом на дату загибелі ОСОБА_5 ) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Абзацами 1 - 4 пункту 2 Постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Відповідно до п. 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних Міністерств та державних органів.

Наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 №564, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2016 року за №1497/29627, затверджене Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, відповідно до якого Комісія уповноважена приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 року № 45 було затверджено Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за № 176/39232 (далі - Порядок №45).

Цей Порядок і умови визначають завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - ОГД), алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів (пункт 1 Порядку №45).

Відповідно до пункту 1.3 Порядку №45 сім`ям загиблих військовослужбовців відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується ОГД, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Згідно з пунктом 1.4 Порядку №45 особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця.

Пунктами 1.5-1.7 Порядку №45 визначено, що у разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання ОГД, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на ОГД. Відмова засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат» або міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Особам, які мають право на ОГД, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати ОГД у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

ОГД призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Заява (додаток 1) подається до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦКСП) незалежно від місця реєстрації заявника.

Призначення і виплата ОГД не здійснюються у випадках, визначених статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Рішення про відмову у призначенні ОГД може бути оскаржене в установленому законодавством порядку до суду. У разі звернення отримувача ОГД до суду керівник уповноваженого органу забезпечує участь у судовому засіданні представника уповноваженого органу.

Алгоритм опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати ОГД визначений в розділі IV Порядку №45, відповідно до якого:

«4.1. Члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2.

4.2. Районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням.

У разі відсутності документів, які підтверджують загибель військовослужбовця (смерть померлого внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, що настала не пізніше, ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва)), та виплату йому винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», районний (міський) ТЦКСП здійснює розшук відсутніх документів шляхом направлення запитів до військової частини (лікувального закладу), обласного (Київського міського) ТЦКСП, підрозділу персоналу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України.

4.3. Обласний (Київський міський) ТЦКСП перевіряє отримані документи, визначає осіб, які документально підтвердили своє право на одержання ОГД, а також осіб, які звернулися (можуть звернутися) за її одержанням, але не надали (надали не всі) документи (додаток 2).

На підставі витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - ДРАЦСГ) перевіряє документи, що підтверджують родинні зв`язки загиблого (померлого) з заявниками, в тому числі щодо зміни прізвища, імені, по батькові, встановлення батьківства, усиновлення, наявності запису відомостей про батька за вказівкою матері (стаття 135 Сімейного кодексу України).

Результати опрацювання документів обласним (Київським міським) ТЦКСП зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки).

Комплект документів надсилається з використанням системи електронного документообігу, для цього він сканується у один файл формату PDF, на який накладається кваліфікований електронний підпис. У разі тривалої відсутності зв`язку (понад 5 робочих днів) комплект документів надсилається на паперових носіях, а після відновлення зв`язку - невідкладно ще раз з використанням системи електронного документообігу.

Якщо після надсилання документів для призначення та виплати ОГД отримано документи (інформацію) щодо інших осіб, які можуть бути віднесені до зазначених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» або можуть звернутися за призначенням та виплатою цієї допомоги, не пізніше наступного робочого дня повідомляє про це Департамент соціального забезпечення встановленим порядком.

4.4. Департамент соціального забезпечення після отримання від обласного (Київського міського) ТЦКСП документів (додаток 6), надсилає запит до Кадрового центру Збройних Сил України щодо військовослужбовців, які загинули та відповідно до пункту 1 розділу ХIII Інструкції № 280, віднесені до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану.

У разі отримання листа Кадрового центру Збройних Сил України щодо відсутності загиблого військовослужбовця у списках бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення не пізніше 5 робочих днів повідомляє про це обласний (Київський міський) ТЦКСП, який надіслав документи, для інформування про це військової частини та членів сім`ї загиблого. Через 30 днів після отримання листа з ТЦКСП щодо проведеного інформування повторно надсилає відповідний запит. У разі повторного підтвердження відсутності загиблого військовослужбовця у списках бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану за результатами отриманого листа Кадрового центру Збройних Сил України подає документи на розгляд Комісії Міноборони.

Після отримання підтвердження Кадрового центру Збройних Сил України щодо віднесення загиблого військовослужбовця до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення доводить до обласних (Київського міського) ТЦКСП результати попереднього опрацювання документів для їх перевірки щодо відповідності чинному законодавству та впродовж 3-х робочих днів опрацьовує отримані від них пропозиції.

В подальшому документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони.

4.5. Після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України для інформування обласних (Київського міського, районних, міських) ТЦКСП, та, у разі її призначення,- готує проєкти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного (Київського міського) ТЦКСП.

4.6. Районні (міські) ТЦКСП, які здійснювали оформлення документів для призначення ОГД повідомляють заявників (з дотриманням вимог чинного законодавства щодо захисту персональних даних) про прийняте головним розпорядником коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання).

4.7. Командування Сухопутних військ Збройних Сил України не пізніше 5 робочих днів з дня відкриття асигнувань для виплати ОГД готує та надає Державній казначейській службі України розподіли відкритих асигнувань у розрізі розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

4.8. Виплата ОГД здійснюється обласним (Київським міським) ТЦКСП на підставі наказу (додаток 7) не пізніше 5 робочих днів з дня відкриття асигнувань шляхом перерахування коштів на рахунок в установі банку державного сектору, зазначений отримувачем допомоги у своїй заяві».

Аналіз вказаних положень вказує на те, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого). Одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Право таких осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця та може бути реалізовано протягом трьох років з цієї дати. У разі якщо одна із зазначених осіб у вказаний строк не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Згідно зі статтею 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У частинах 1-2 статті 6 Сімейного кодексу України законодавець визначив, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Таким чином, обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Відповідно до частин 1, 4 статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб,

г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Згідно з частиною 1 статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Судом встановлено, що позивач, як матір загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 , має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови №168, що сторонами по справі не заперечується.

Позивач скористалася цим правом та реалізувала його шляхом звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відповідною заявою.

Комісія Міністерства оборони України прийняла протокольне рішення (пункт 24 протоколу №258/168 від 11.08.2023 року), яким призначила позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 3 750 000 грн, що становить 1/4 частини від 15 000 000 грн, тобто виходячи з того, що відповідне право мають 4 особи: позивач (мати померлого), батько померлого, колишня дружина померлого та дитина померлого.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 24.04.1970.

Суд вважає, що відповідачем обґрунтовано визначено батька загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 , як такого, що має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої п.2 Постанови №168, що відповідає пункту 1 статті 16-1 Закону № 2011-XII та не заперечується позивачем.

Під час розгляду справи судом також встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою ОСОБА_5 , водночас, на момент загибелі останнього, досягла повноліття.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебувала у зареєстрованому шлюбі із загиблим ОСОБА_5 . Заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 11.10.2021 у справі №323/1575/21, яке набрало законної сили 12.11.2021, розірвано шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований 09.12.2016 Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №116, які не мають неповнолітніх дітей.

У ході судового розгляду справи відповідач не довів, що станом на 22.08.2022 право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 , крім його матері та батька, мають/мали його колишня дружина, з якою загиблий на момент загибелі не перебував у шлюбі, та його повнолітня донька.

Матеріали справи не містять доказів того, що вказані особи зверталися до ІНФОРМАЦІЯ_3 за призначенням такої допомоги.

Також, суду не надано доказів того, що станом на 22.08.2022 вказані особи перебували на утриманні загиблого ОСОБА_5 , або проживали з ним однією сім`єю, мали спільний побут і взаємні права й обов`язки, або підтвердження наявності відповідного судового рішення про встановлення таких фактів, або доказів того, що ними було ініційовано відповідне судове провадження.

Таким чином, суд доходить до висновку, що відповідач при розподілі одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови №168, між її отримувачами, безпідставно відніс ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до складу членів сім`ї (утриманців) загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 , які мають право на призначення та отримання такої одноразової грошової допомоги.

Суд вважає, що розподіл решти суми одноразової грошової допомоги, визначеної відповідачем для ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , між особами, які мають право на отримання такої допомоги в силу вимог чинного законодавства та звернулися за її виплатою, не може ставитися у залежність від можливого подання цими особами протягом трирічного строку доказів на підтвердження перебування на утриманні загиблого чи віднесення до членів його сім`ї, оскільки право на отримання грошової допомого визначається станом на день загибелі військовослужбовця.

Крім того, чинним законодавством передбачено, що якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

При цьому позивачем помилково заявлено про визнання протиправною бездіяльності відповідача у спірних правовідносинах, адже в рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

У спірних правовідносинах відповідачем було прийнято рішення у формі протоколу від 11.08.2023 №258/168, відповідно до пункту 24 якого позивачу призначено одноразову грошову допомогу в наслідок загибелі (смерті) військовослужбовця ОСОБА_5 , однак у неналежному розмірі, отже порушення прав позивача відбулося у зв`язку з прийняттям відповідачем протиправного рішення.

Внаслідок прийняття такого протиправного рішення, відповідачем неправильно визначено частки отримувачів у загальній сумі одноразової грошової допомоги і занижено розмір такої частки (суми), призначеної до виплати позивачці, оскільки таку частку визначено у розмірі 1/4 частини відповідної суми, з урахуванням належних до виплати сум для осіб, які не мають відповідного права. Водночас, відповідно до встановленого кола осіб, які підтвердили відповідне право, частка позивача має складати 1/2 частину відповідної суми.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частина 2 вказаної норми передбачає, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 8-1) заборону політичної партії та передачу майна, коштів та інших активів політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (частина 4 статті 245 КАС України).

Наведене свідчить, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів захисту прав та інтересів особи, порушених суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення та фактичним обставинам справи.

У спірних правовідносинах порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця не передбачає право відповідача діяти на власний розсуд, адже одноразова грошова допомога розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, які мають право на отримання такої допомоги станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця. А тому, за відсутності підтвердження права на отримання такої допомоги станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця, одноразова грошова допомога має бути розподілена на рівні частини між тими особами, які мають право на її отримання. Отже, такі повноваження відповідача не є дискреційними.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача внести зміни до рішення, яким визначено частку одноразової грошової допомоги для виплати позивачу у неналежному розмірі, не узгоджується з положеннями статті 245 КАС України, адже протиправний індивідуальний акт підлягає скасуванню, що передбачено пунктом 2 частини 2 вказаної норми.

Крім того, чинним законодавством, зокрема, Порядком №45, не передбачено можливість внесення змін до рішення про призначення одноразової грошової допомоги.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права за встановленими обставинами у даній справі є визнання протиправним та скасування п. 24 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.08.2023 № 258/168 та зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, в розмірі 1/2 частини 15000000, в сумі 7500000 грн.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача забезпечити виплату одноразової грошової допомоги позивачу, суд зазначає, що виплата відповідних сум здійснюється після прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги. Оскільки відповідач ще не вчиняв дії на виконання даного рішення суду, відсутні підстави вважати, що права позивача у частині щодо виплаті їй одноразової грошової допомоги будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача забезпечити інформування позивача про наслідки розгляду її звернення, оскільки за встановленими обставинами справи позивача було проінформовано про наслідки розгляду її заяви про призначення одноразової грошової допомоги та ознайомлено зі змістом прийнятого відносно неї відповідачем рішення, оформленого протоколом від 11.08.2023 №258/168. При цьому, позов не містить аргументів в обґрунтування даних позовних вимог.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що позивачем понесено судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 633,60 грн, інших судових витрат не заявлено.

З урахуванням положень частини 3 статті 139 КАС України, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 1 211,20 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 24 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 11.08.2023 № 258/168.

Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю 22.08.2022 старшого лейтенанта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 1/2 частини 15 000 000 грн, в сумі 7 500 000 грн (сім мільйонів п`ятсот тисяч гривень).

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України судові витрати зі сплати судового збору сумі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Міністерство оборони України, місцезнаходження: 03168, м. Київ, пр. Повітрофлоцький, буд. 6; .

Третя особа 1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Третя особа 2 - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа 3 - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа 4 - ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Повне судове рішення складено 22.04.2024.

Суддя М.О. Семененко