Справа № 460/2328/24
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2024 року м. Рівне №460/2328/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації за піднайом (найму) житлових приміщень під час його відрядження за період з 19.07.2021 по 17.08.2021, з 25.08.2021 по 23.09.2021, з 24.09.2021 по 04.10.2021, з 05.10.2021 по 14.10.2021 та з 15.10.2021 по 23.10.2021 в сумі 53400,00грн; 2) стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 протиправно не виплачені йому при звільненні з роботи 30.11.2023 понесені під час відрядження витрати на піднайом (найму) житлових приміщень під час його відрядження кошти за період з 19.07.2021 по 17.08.2021, з 25.08.2021 по 23.09.2021, з 24.09.2021 по 04.10.2021, з 05.10.2021 по 14.10.2021 та з 15.10.2021 по 23.10.2021 в сумі 53400,00грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 06.11.2015 по 30.11.2023 перебував на службі в органах ГУ НП в Рівненській області. Згідно відповідних наказів ГУНП в Рівненській області перебував у відрядженнях у зазначених періодах. За час відрядження за вищевказаними наказами сума заборгованості з виплати витрат понесених позивачем склала 53400грн, тому просить суд стягнути з відповідача на його користь невиплачені грошові кошти за витрати на оренду житла під час перебування у службових відрядженнях у вказаному розмірі.

Відповідач подав відзив на позов в якому заперечує щодо позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначає, що він не може ні підтвердити ні спростувати факт перебування позивача у відрядженнях та компенсації понесених витрат в Головному слідчому управлінні Національної поліції України м. Київ, позаяк, згідно з Актом про знищення документів від 11.03.2022 № 3528/200/01-22, копії наказів відповідача про відрядження за 2021 рік, знищені. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позовна заява надійшла до суду 04.03.2024.

Ухвалою суду від 05.03.2024 позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 20.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 15.08.1997 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 в слідчих підрозділах ГУНП в Рівненській області.

Наказом ГУНП в Рівненській області від 30.11.2023 № 299 по особовому складу, позивача звільнено зі служби в поліції.

У період з 19.07.2021 по 17.08.2021, з 25.08.2021 по 23.09.2021, з 24.09.2021 по 04.10.2021, з 05.10.2021 по 14.10.2021 та з 15.10.2021 по 23.10.2021 позивач перебував у відрядженнях в Головному слідчому управлінні Національної поліції України м. Київ.

За час відрядження, витрати позивача понесені за піднайом (найму) житлових приміщень склала 53400 гривень.

Вказані витрати підтверджуються належним чином завіреними копіями первинних фінансових документів, а саме: копіями рахунків, квитанцій виписками з ЄДРПОУ, свідоцтвами платника податків, звітами, рапортом.

Як наведено вище, наказом ГУНП в Рівненській області від 30.11.2023 № 299 по особовому складу, позивача звільнено зі служби в поліції.

Згідно даного наказу вбачається, що при звільненні, кошти, понесені позивачем за піднайом (найму) житлових приміщень під час перебування у відрядженнях у період з 19.07.2021 по 17.08.2021, з 25.08.2021 по 23.09.2021, з 24.09.2021 по 04.10.2021, з 05.10.2021 по 14.10.2021 та з 15.10.2021 по 23.10.2021 в сумі 53400грн не відшкодовані.

Представник позивача звернувся 23.01.2024 звернувся до Головного управління Національної поліції в Рівненській області із запитом про надання копій наказів на відрядження позивача у 2021 році та доказів про відшкодування витрат, пов`язаних із службовими відрядженнями.

Листом від 30.01.2024 № 22Аз/200/01-24, відповідач повідомив, що надати копії наказів про відрядження у 2021 році ОСОБА_2 не представляється можливим, оскільки, відповідно до Акту на знищення від 11.03.2022 № 3528/200/01-22, копії наказів Головного управління Національної поліції в Рівненській області, які надходили на адресу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, знищено. Також надати докази щодо відшкодування ОСОБА_2 документально підтверджених ним витрат на службові відрядження у 2021 році, розмір нарахованих виплачених та не виплачених йому витрат на службові відрядження у 2021 році, копії рапортів ОСОБА_3 та долучених до них документів, поданих після повернення у 2021 році з відрядження, з метою компенсації витрат на таке відрядження, не можливо, оскільки в розпорядженні Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області дана інформація не знаходиться.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України закріплено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на заробітну плату не нижчу ніж визначено законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 2, 3 розділу І Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.08.2017 № 672, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.08.2017 №1042/30910 (далі - Інструкція № 672 ), службовим відрядженням вважається поїздка поліцейського за наказом, підписаним керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до їх компетенції, на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби.

Пунктом 2 розділу II Інструкції № 672 встановлено, зокрема, що строк відрядження не може перевищувати 30 календарних днів з урахуванням часу перебування в дорозі, але з дозволу керівника органу поліції або особи, яка виконує його обов`язки строк відрядження може бути продовжено, при цьому загальний строк відрядження не може перевищувати 60 календарних днів.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4, 8 розділу ІІІ Інструкції №672 поліцейському, який направляється у службове відрядження, видається посвідчення про відрядження з талоном посвідчення про відрядження та карткою автоматизованої інформаційної системи Відрядження (далі - картка АІС Відрядження), які оформлюються відрядженою особою.

Орган (підрозділ) поліції самостійно забезпечує виготовлення бланків посвідчень про відрядження.

На бланку посвідчення про відрядження проставляється відповідні серія та номер.

Виїзд поліцейського у службове відрядження без посвідчення про відрядження не дозволяється.

Посвідчення про відрядження підписується керівником органу поліції або його першим заступником, заступниками відповідно до їх компетенції та скріплюються гербовою печаткою.

Поліцейський, який виїжджає у службове відрядження, зобов`язаний у підрозділі документального забезпечення органу (підрозділу) поліції отримати посвідчення про відрядження, заповнити всі його реквізити, після чого у разі необхідності подати талон посвідчення про відрядження до бухгалтерської служби органу (підрозділу) поліції для отримання авансу.

Усі витрати на службове відрядження відшкодовуються лише за наявності оригіналів документів, що засвідчують вартість цих витрат.

Згідно з пунктом 9 Інструкції № 672 витрати на службове відрядження відшкодовуються відповідно до постанови КМУ № 98 та Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 31.03.1998 за № 218/2658 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17.03.2011 № 362) (із змінами).

Наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.03.1998 за № 218/2658 затверджено Інструкцію про службові відрядження в межах України та за кордон (далі Інструкція № 59).

Відповідно до пункту 1 Розділу 1 Інструкції № 59 службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника державного органу (поїздка державного службовця - за розпорядженням керівника державної служби), підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв`язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).

Пунктом 4 Інструкції № 59 визначено, що підприємство, що відряджає працівника, забезпечує його коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом). Аванс перераховується на поточний рахунок працівника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжних карток, або рахунок підприємства, що направляє працівника у відрядження, операції за яким можуть здійснюватися з використанням корпоративних платіжних карток.

Відповідно до пункту 14 Інструкції № 59 підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та Податкового кодексу України, а також документи, визначені цією Інструкцією. У разі відрядження за кордон підтвердні документи, що засвідчують вартість понесених за кордоном у зв`язку з таким відрядженням витрат, оформлюються згідно із законодавством відповідної держави.

Порядок відрядження в межах України визначений Розділом ІІ Інструкції № 59.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Інструкції № 59 направлення працівника підприємства у відрядження здійснює керівник цього підприємства або його заступник (направлення у відрядження державного службовця здійснює керівник державної служби) і оформлює наказом (розпорядженням), у якому зазначаються мета виїзду, завдання (за потреби), пункт призначення (місто або міста призначення, інші населені пункти, найменування підприємства, установи або організації, куди відряджається працівник), строк (дата вибуття у відрядження та дата прибуття з відрядження), джерело фінансового забезпечення витрат на відрядження, а також за потреби інші ключові моменти (вид транспорту, інформація про додаткові обмеження щодо сум та цілей використання коштів, наданих на відрядження, у разі їх встановлення керівником), після затвердження кошторису витрат. У разі направлення працівника підприємства у службове відрядження за запрошенням подається його копія та за наявності програма заходів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» (із змінами) затверджено суми витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, згідно з додатком 1.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98 установлено, що в разі коли працівники, відряджені за кордон, за умовами запрошення безоплатно забезпечуються харчуванням стороною, яка приймає, або коли працівники, відряджені в межах України для участі у переговорах, конференціях, симпозіумах з питань, що стосуються основної діяльності підприємства, установи та організації, які відряджають працівників, за умовами запрошення безоплатно забезпечуються харчуванням організаторами таких заходів, добові витрати відшкодовуються у розмірах, що визначаються у відсотках сум добових витрат для відповідної держави згідно з додатком 1 до цієї постанови, зокрема 80 відсотків при одноразовому, 55 відсотків - дворазовому, 35 відсотків - триразовому харчуванні.

Витрати по найму житлового приміщення під час відрядження відшкодовуються за наявності оригіналів підтвердних документів (далі - підтвердні документи).

Витрати на харчування, вартість якого включена до рахунків на оплату вартості проживання у готелях (мотелях), інших житлових приміщеннях або до проїзних документів, оплачуються відрядженим працівникам за рахунок добових витрат.

Підприємства, установи та організації, що направляють працівників у відрядження, забезпечують їх коштами як аванс для здійснення поточних витрат (у межах України - у національній валюті, за кордон - у валюті держави, до якої відряджається працівник, або у доларах США/євро, або у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку, встановленим на день подання уповноваженому банку розрахунку витрат на відрядження). Аванс перераховується на поточний рахунок працівника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжних карток, або рахунок підприємства, установи, організації, що направляють працівника у відрядження, операції за яким можуть здійснюватися з використанням корпоративних платіжних карток (пункт 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98).

Отже, відповідно до наведених норм Постанови КМУ № 98 та Інструкції для підприємств, що повністю або частково фінансуються за рахунок бюджетних коштів, визначений обов`язок відшкодувати працівнику, який перебував у відрядженні, витрати по найму житлового приміщення під час відрядження за наявності оригіналів підтвердних документів.

Матеріалами справи стверджуються, що понесені під час відрядження витрати позивача на піднайом (найму) житлового приміщення за період з 19.07.2021 по 17.08.2021 складають в сумі 18000грн (рахунок № 505 від 19.07.2021, квитанція № 505/2748040 від 19.07.2021); понесені під час відрядження витрати на піднайом (найму) житлового приміщення за період з 25.08.2021 по 23.09.2021складають в сумі 18000грн (рахунок № 520 від 25.08.2021, квитанція № 520/2974252 від 25.08.2021); понесені під час відрядження витрати на піднайом (найму) житлового приміщення за період з 24.09.2021 по 04.10.2021 складають в сумі 6000грн (рахунок № 210924/001 від 24.09.2021, квитанція № 210924/001 від 24.09.2021); понесені під час відрядження витрати на піднайом (найму) житлового приміщення за період з 04.10.2021 по 14.10.2021 складають в сумі 6000грн (рахунок № 211004/001 від 04.10.2021, квитанція № 211004/001 від 04.10.2021); понесені під час відрядження витрати на піднайом (найму) житлового приміщення за період з 14.10.2021 по 23.10.2021 складають в сумі 5400грн (рахунок № 211004/001 від 14.10.2021, квитанція № 211004/001 від 14.10.2021). Всього позивачем витрачено на піднайом житла 53400грн.

Доказів компенсації позивачу витрат по найму житлового приміщення під час відрядження суду, відповідачем не надано, отже такі витрати вважаються невідшкодованими.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що за наявності документально підтверджених витрат на відрядження, відповідач порушив право позивача на відшкодування коштів, витрачених ним у службовому відрядженні.

З огляду на вказане, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невідшкодування позивачу у повному обсязі витрат на оренду житла під час перебування у службових відрядженнях.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки судом встановлений факт наявності порушеного права позивача з боку відповідача, то поданий позов належить до задоволення повністю.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 968,96грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації за піднайом (найму) житлових приміщень під час його відрядження за період з 19.07.2021 по 17.08.2021, з 25.08.2021 по 23.09.2021, з 24.09.2021 по 04.10.2021, з 05.10.2021 по 14.10.2021 та з 15.10.2021 по 23.10.2021 в сумі 53400грн.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 протиправно не виплачені йому при звільненні зі служби 30.11.2023 понесені під час службового відрядження витрати на піднайом (найму) житлових приміщень кошти за період з 19.07.2021 по 17.08.2021, з 25.08.2021 по 23.09.2021, з 24.09.2021 по 04.10.2021, з 05.10.2021 по 14.10.2021 та з 15.10.2021 по 23.10.2021 в сумі 53400грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 968,96грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 22 квітня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Рівненській області (вул. Миколи Хвильового, буд. 2, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 40108761)

Суддя Т.О. Комшелюк