Справа № 140/1237/24
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/1237/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Міністерства оборони України відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яке оформлене протоколом № 222 від 26.12.2023, про відмову в погодженні надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї, житла для постійного проживання. а саме: квартири АДРЕСА_1 ;

2) зобов`язати Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, погодити ОСОБА_1 в складі сім`ї з трьох осіб, синів ОСОБА_2 , 1980 року народження, та ОСОБА_3 , 1986 року народження, постійного житла, а саме: квартири АДРЕСА_1 , на підставі Списку надання ОСОБА_1 та моїм двом синам - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 житлової площі для постійного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження АДРЕСА_2 (нове надходження), який затверджений начальником Луцького гарнізону 30.09.2022, разом із протоколом об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.09.2022 за №9, яким прийнято рішення про гадання ОСОБА_1 у складі сім`ї з трьох осіб, синів ОСОБА_2 , 1980 року народження, та ОСОБА_3 , 1986 року народження, вищевказаної квартири для постійного проживання, як для військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов та користуються правом на позачергове отримання житлових приміщень, який затверджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач двічі звертався до Волинського окружного адміністративного суду щодо зобов??язання Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю погодити надання ОСОБА_1 та членам його сім?ї постійного житла, а саме: квартири АДРЕСА_1 , на підставі Списку надання житлової площі для постійного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження АДРЕСА_2 (нове находження), який затверджений начальником Луцького гарнізону 30.09.2022, оскільки усі передбачені законодавством дії (рішення) ІНФОРМАЦІЯ_3 , КЕВ м. Володимир та іншими органами (підрозділами тощо) вже прийняті та реалізовані, та лише Комісія з контролю не виконує вимоги чинного законодавства України та рішення судів, зокрема у справах №140/7668/22 та №140/11305/23, оскільки у даному випадку згідно із законом існує лише один правомірний варіант поведінки відповідача - суб?єкта владних повноважень - Міністерства оборони України - погодити надання йому та членам його сім?ї постійного житла, а не свідомо перешкоджати у реалізації його права на житло.

З врахуванням викладеного позивач просить задовольнити позов повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 у справі №140/7668/22 позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформлене протоколом від 21 жовтня 2022 року №13, в частині скасування пункту 2.2.2.1 протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08 вересня 2022 року №9 та про необхідність нового розподілу квартири АДРЕСА_1 ; визнано протиправними та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21 жовтня 2022 року №254агд «Про затвердження протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21 жовтня 2022 року №13»; зобов`язано Комісію з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями при Міністерстві оборони України розглянути питання погодження надання ОСОБА_1 та членам сім`ї, які перебувають із ним на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, житла для постійного проживання (двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ) з урахуванням висновків суду у цьому рішенні; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 у справі №140/11305/23 позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яке оформлене протоколом №24 від 28.04.2023 про відмову в погодженні надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї житла для постійного проживання, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 34,5 м2, загальною площею 63,4 м2; зобов`язати Комісію з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями при Міністерстві оборони України розглянути питання погодження надання ОСОБА_1 та членам сім`ї, які перебувають із ним на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, житла для постійного проживання (двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ) з урахуванням висновків суду у цьому рішенні; визнано протиправним та скасовано рішення об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформлене протоколом від 18.05.2023 №7, в частині скасування пункту 2.2.2.1 протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08 вересня 2022 року №9 та про необхідність нового розподілу квартири АДРЕСА_1 ; визнано протиправними та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22 травня 2023 року №106агд «Про затвердження протоколу засідання об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18 травня 2023 року №7»; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач листом від 03.01.2024 №370/2/57 повідомив ОСОБА_1 , що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.08.2023 по справі №140/11305/23, залишеним без змін рішенням суду апеляційної інстанції, в частині зобов`язання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями повторно розглянути питання забезпечення позивача та членів сім`ї житлом для постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 та направив копію протоколу.

З протоколу засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями від 26.12.2023 №222 вбачається, що останньою розглянуто список надання житла для постійного проживання та облікову справу військовослужбовця, якому пропонується розподілити житло. За результатами розгляду прийнято наступне рішення: не погоджено одноголосно. У графі «Зауваження» зазначено: ЖК привести облікову справу у відповідність до матеріалів, які долучені до справи в частині членів сім`ї.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

В силу вимог пункту 14 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993, учасникам бойових дій надаються такі пільги, як першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Основні ж засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991, який також встановлює єдину систем у їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, згідно з пунктом 1 статті 12 цього Закону, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Пунктом 9 цієї ж статті закріплено правило, за яким військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла. У разі смерті особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку на підставах, зазначених у абзаці першому цієї частини, яка відповідно до законодавства мала право на першочергове (позачергове) одержання житла, її сім`я зберігає право на одержання житла в тому самому порядку.

Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006.

Відповідно до пункту 24 цього Порядку, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

За правилами пункту 29 цього Порядку, військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» №1081 від 03.08.2006 та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність з чинним законодавством, наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Абзацом першим пункту 2.16 згаданої Інструкції передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Відповідно до пункту 2.17 цієї ж Інструкції, військовослужбовці, зараховані на квартирний облік після набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які мають вислугу на військовій службі менше ніж 20 років, у разі звільнення з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів та неможливістю проходити військову службу, залишаються на цьому обліку до отримання жилого приміщення для постійного проживання.

В свою чергу. За вимогами пункту 2.18. вказаної Інструкції, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі:

поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення;

отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання;

переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт;

звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу;

подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;

звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу);

обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Наведені норми вказаної Інструкції не лише прямо закріплюють право особи, зарахованої на квартирний облік після 1 січня 2005 року та звільненої в запас у зв`язку зі скороченням штатів до досягнення 20 років вислуги на військовій службі, для залишення на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов (пункт 2.17 в кореспонденції з пунктом 2.18), а й передбачають, що така особа користується правом одержання жилого приміщення позачергового (пункт 2.17).

Ці норми повністю узгоджуються і з пунктом 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006 і з положеннями статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991.

Відтак, військовослужбовці, які перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, та які були звільненні з військової служби в запас у зв`язку зі скороченням штатів, мають право на залишення на квартирному обліку до отримання ними житла, а відтак і право на отримання такого житла для постійного проживання.

Відтак приймаючи рішення про відмову в наданні згоди на отримання ОСОБА_1 житла для постійного проживання квартири за адресою АДРЕСА_2 , на склад сім`ї з трьох осіб, синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідач діяв протиправно та необґрунтовано.

При цьому, тлумачення усіх вказаних норм у їх системному зв`язку дозволяє зробити однозначний висновок про те, що реалізація права на позачергове одержання житла здійснюється якраз шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

За сукупністю наведеного, суд дійшов до висновку про відсутність у відповідача будь-яких правових підстав для відмови у наданні згоди на отримання житла для постійного проживання позивача квартири за адресою АДРЕСА_2 , на склад сім`ї три особи.

Рішення відповідача, оформлене протоколом засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями №222 від 26.12.2023 не відповідає встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України вимогам законності, обґрунтованості. добросовісності та розсудливості.

Окремо слід зауважити, що рішення відповідача з урахуванням його змісту та правових наслідків, мало бути вмотивованим, обґрунтованим і повним, відображати усі суттєві обставини, що були враховані при його прийнятті.

Однак, із змісту протоколу №222 від 26.12.2023 не вбачається будь яких письмових обґрунтувань, як і посилань на нормативно-правові акти, які слугували підставою для прийняття рішення про відмову у наданні згоди на отримання позивачем житла для постійного проживання.

Відтак, підлягають задоволенню, як вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача, так і вимоги про скасування відповідного рішення, а для належного і повного захисту прав позивача на відповідача належить покласти обов`язок по погодженню отримання позивачем житла для постійного проживання, а саме квартири за адресою АДРЕСА_2 , на склад сім`ї три особи.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Предметом позову є дві взаємопов`язані вимоги немайнового характеру, які хоч і задоволені частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1211,20 грн, сплачений згідно з квитанцією від 01.02.2024 №.

Питання про повернення судового збору, сплаченого за подання даного адміністративного позову в сумі 1211,20 грн, може бути вирішено за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 244-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яке оформлене протоколом №222 від 26.12.2023, про відмову в погодженні надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї, житла для постійного проживання. а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями погодити ОСОБА_1 в складі сім`ї з трьох осіб, синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійного житла, а саме: квартири за адресою АДРЕСА_2 , для постійного проживання, як для військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов та користуються правом на позачергове отримання житлових приміщень, який затверджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Міністерство оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ідентифікаційний код юридичної особи 00034022).

Суддя Ф.А. Волдінер