Справа № 280/174/24
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 квітня 2024 року Справа № 280/174/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про відмову в проведенні реєстраційних дій від 28 вересня 2023 року протиправним;

зобов`язати відповідача здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно позивача (що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), на підставі існуючих у позивача документів, шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 09 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, а розгляд адміністративної справи призначено без виклику/повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 08 лютого 2024 року витребувано від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради докази по справі, а саме докази направлення запиту до Бюро технічної інвентаризації, яке здійснювало проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 08 березня 2024 року залучено до участі у справі №280/174/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації». Витребувано від КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих прав власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: Донецька область, Бахмутський район, Світлодарська територіальна громада, смт.Зайцево, вул.Аносова, буд.10а (стара адреса: м.Горлівка, вул.Аносова, буд.10а), запис в реєстровій книзі №38817, книга №224 від 02.10.1996.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.08.2023 позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно ДРП ЗМР із заявою про реєстрацію права власності на будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви про реєстрацію права власності позивачем було додано пакет документів, який підтверджує факт реєстрації права власності на будинок до 2013 року. Однак 17.08.2023 позивач отримав рішення про зупинення розгляду справи, а 28.09.2023 рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій. Рішення мотивоване тим, що неможливо наразі отримати довідку про реєстрацію права вланості на будинок від Бахмутського БТІ, яке здійснювало проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до чинного на той період законодавства. Позивач зазначає, що у зв`язку з пошкодженням житла, у нього є необхідність подати повідомлення про пошкоджене майно, та відповідно, заяву про отримання компенсації. На думку позивача надмірною та незрозумілою є така вимога державного реєстратора щодо отримання довідки, при наявності у позивача оригіналу свідоцтва про право власності, виданого уповноваженим на той період суб`єктом, а також при наявності технічного паспорта нового зразка, який містить QR-код, який дозволяє за допомогою зчитування перевірити як дійсність техпаспорту, так і відповідність адреси об`єкта, відповідальну особу та дату заведення документа. Таким чином, державний реєстратор, під час прийняття рішення щодо проведення реєстраційних дій та встановлення відповідності законодавству наданих йому позивачем документів, мав вичерпну можливість швидко і безперешкодно дізнатись усю необхідну для вчинення цих дій інформацію. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що під час розгляду заяви було встановлено, що відомості про зареєстровані права стосовно об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Державним реєстратором для отримання інформації про права, зареєстровані до 1 січня 2013 року було надіслано запит до БТІ, яке здійснювало проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до чинного та той час законодавства. В строк, відведений для усунення недоліків, державним реєстратором не було отримано необхідну інформацію для проведення державної реєстрації прав інформацію від відповідного органу (п.8 ст.24 Закону) та у зв`язку з чим було прийнято рішення про відмову в проведенні державної реєстрації права власності. Вказує, що державний реєстротор зобов`язаний «актуалізувати» відомості про зареєстровані до 01 січня 2013 року речові права на нерухоме майно. Чинним законодавством на теперешній час не передбачено винятків шодо застосування вищевказаної норми. Також, нажаль, таких винятків не передбачено і щодо майна, розташованого на тимчасово окупованих територіях та в зоні активних бойових дій. Наявність у позивача оригіналів документів не дозволяє державному реєстратору ігнорувати вимоги чинного законодавства стосовно отримання інформації про права, зареєстровані до 01.01.2013. Крім того, зазначено, що адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ст.2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив зазначено, що є очевидним те, що свідоцтво про право власності та технічний паспорт є документами та носіями відповідної інформації. Вказує, що відмова у державній реєстрації права на нерухоме майно є порушенням вимог чинного законодавства та надмірним формалізмом, що призвело до порушення права власності позивача. Крім того зазначає, що державний реєстратор не наділений абсолютними дискреційними повноваженнями при вирішенні питання про проведення/ відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки таке рішення має прийматися у встановленому чинним законодавством порядку. Також вказує на те, що відзив на позовну заяву не був направлений представнику позивача. Просить суд вважати не поданим відзив відповідача, з огляду на не направлення його усім учасникам справи. У випадку ухваленння судового рішення на користь позивача зобов`язати Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради подати звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк.

Відповідачем подані до суду письмові заперечення, в яких зазначено, що Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради у визначені ухвалою суду від 09.01.2024 строки, було направлено примірник відзиву учаснику справи, а саме позивачу та суду разом із доказами направлення відзиву позивачу, що в повній мірі відповідає нормам діючого законодавства. Вказує, що позивачем пропущено визначений судом строк на подання відповіді на відзив. Просить вважати відповідь на відзив не поданою, у зв`язку з пропущенням строків установлених судом на її подання.

Пояснень від третьої особи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, установив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.

З матеріалів справи судом установлено, що 15.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради щодо проведення реєстраційних дій на нерухоме майно, а саме на будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 .

17.08.2023 державним реєстратором прав на нерухоме майно прийнято рішення про зупинення розгляду заяви № 68914005, з підстав відсутності інформації, що містить відомості про зареєстровані права до 01.01.2023.

Державним реєстратором в порядку п. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» направлено запит до МКП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» про надання інформації щодо реєстрації права власності до 01.01.2023, а саме про наявність або відсутність зареєстрованих прав власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_2 ), запис в реєстровій книзі №38817, книга №224 від 02.10.1996.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 69495553 від 28.09.2023 відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою в зв`язку з тим, що після завершення строку, встановленого ч.3 ст.23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, а саме: відомості про зареєстровані права стосовно об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Державним реєстратором для отримання інформації про права, зареєстровані до 01.01.2013 було надіслано запит до БТІ, яке здійснювало проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до чинного та той час законодавства. В строк, відведений для усунення недоліків, державним реєстратором не було отримано необхідну для проведення державної реєстрації прав інформацію (п.8 ст.24 Закону).

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки останнє було прийнято без врахування усіх обставин та наданих документів, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Судом досліджено наявні в матеріалах справи копії: свідоцтва про право власності від 07.10.1996; технічного паспорта від 10.06.1996; технічного паспорта від 24.09.2021; витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 24.09.2021; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.12.2021; розпорядження від 02.08.2021 №24-0 Військово-цивільної адміністрації селище Зайцеве Бахмутського району Донецької області Про надання згоди гр. ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; розпорядження від 28.08.2019 Військово-цивільної адміністрації селище Зайцеве Бахмутського району Донецької області Про перейменування вулиць смт Зайцеве.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі Закон № 1952-IV), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі Порядок № 1127).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 статті 10 Закону № 1952-IV передбачено, що державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Статтею 23 Закону №1952-IV визначено, розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: 1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; 2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.

За приписами ч.3 ст. 23 Закону № 1952-IV якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви.

Перебіг строку державної реєстрації прав продовжується з моменту усунення обставин, що стали підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду, з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Статтею 24 Закону № 1952-IV передбачено підстави для відмови в державній реєстрації прав, а саме після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав (п. 8 ч. 1 ст. 24 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1952-IV, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності;

13-2) актів приймання-передачі нерухомого майна неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до статті 42 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку із зверненням позивача щодо здійснення реєстрації прав на нерухоме майно орган реєстрації (в межах спірних правовідносин) встановлює відповідність заявлених прав і отриманих документів вимогам законодавства, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, обов`язково здійснює запит передбачений п.3 ч.3 статті 10 Закону № 1952-IV та приймає відповідне рішення.

У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв орган реєстрації обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Під час розгляду справи судом установлено, що за результатом розгляду заяви позивача про реєстрацію прав на нерухоме майно будинок садибного типу, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , державним реєстратором на виконання вимог п.3 ч.3 статті 10 Закону № 1952-IV здійснено запит.

В подальшому, прийнято рішення, яким відмовлено у державній реєстрації прав на нерухоме майно, що відповідає п.8 ч.1 ст. 24 Закону №1952-ХІ.

Отже, рішення № 69495553 від 28.09.2023 прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також під час розгляду справи з мережі інтернет суду стало відомо, що КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» відновило роботу за межами громади щодо надання довідок про правову належність нерухомого майна, яка виникла до 1 січня 2013 року, Бахмутське Бюро технічної інвентаризації приймає громадян за адресою: Київ, вулиця Ділова, 5А.

З метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи ухвалою суду від 08 березня 2024 року було витребувано від КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих прав власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: Донецька область, Бахмутський район, Світлодарська територіальна громада, смт.Зайцево, вул.Аносова, буд.10а (стара адреса: м.Горлівка, вул.Аносова, буд.10а), запис в реєстровій книзі №38817, книга №224 від 02.10.1996.

Копія вказаної ухвали була надіслана КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» рекомендованою кореспонденцією за адресою: 03150, м.Київ, вул.Ділова, 5А, проте поштове відправлення було повернуте на адресу суду із довідкою відділення поштового зв`язку «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Виходячи з вищезазначеного, суд дійшов висновку, що у діях відповідача відсутні порушення приписів чинного законодавства, відповідач як суб`єкт владних повноважень виконував покладені на нього функціїв межах своєї компетенції.

За таких обставин, суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то, відповідно, на користь позивача не можуть бути стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (69036, м.Запоріжжя, пр.Маяковського, буд.20а, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» (03150, м.Київ, вул.Ділова, буд.5а) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова