Справа № 160/984/24
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2024 рокум. ДніпроСправа № 160/984/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якого звернувся адвокат Лиштва Юрій Васильович (далі представник позивача), до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому представник позивача, після уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням взяття безпосередньої участі у бойових діях, а саме за 28 днів виконання бойового завдання за лютий 2023 року та за 29 днів виконання бойового завдання за березень 2023 року;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням взяття безпосередньої участі у бойових діях, а саме за 28 днів виконання бойового завдання за лютий 2023 року та за 29 днів виконання бойового завдання за березень 2023 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивовані тим, що він проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

У період з 03 лютого 2023 року по 21 лютого 2023 року, з 22 лютого 2023 року по 02 березня 2023 року, з 03 березня 2023 року по 31 березня 2023 року позивач згідно з отриманими бойовими розпорядженнями командира НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони з розвідки від 03 лютого 2023 року № 1/953, від 22 лютого 2023 року № 1/1667, від 03 березня 2023 року № 1/2034 у складі Військової частини НОМЕР_3 виконував вказані бойові розпорядження в районах оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони та безпосередньо приймав участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Однак, за спірний період виплата додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі постанова № 168), відбувалась із порушенням вимог чинного законодавства, адже виплачувалась не у повному обсязі, а саме не у розмірі 100000,00 грн з розрахунку на місяць.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, оскільки вона порушує його права та соціальні гарантії.

Так, згідно з довідкою від 11 вересня 2023 року про дохід за лютий 2023 року позивачу виплачено додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн, а за березень 2023 року 26129,03 грн. Проте виплата додаткової винагороди за прийняття безпосередньої участі у бойових діях та під час безпосереднього зіткнення з противником за лютий 2023 року має становити 100 %, оскільки 28 календарних днів позивач був на бойовому завданні та має становити 100000,00 грн, а за березень 2023 року 29 днів та має становити 93548,20 грн.

За попередніми розрахунками позивача сума виплати має становити: 28 днів бойового завдання за лютий 2023 року = 100000,00 грн 30000,00 грн (фактично виплачених) = 70000,00 грн; 29 днів бойового завдання за березень 2023 року = 93548,20 грн (3225,80 грн х 29 днів) 27096,77 грн (фактично виплачених) = 66451,43 грн, а всього 70000,00 грн + 66451,43 грн = 136451,43 грн.

З урахуванням вказаного представник позивача просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заперечуючи проти задоволення позову ОСОБА_1 , ВЧ НОМЕР_1 13 березня 2024 року подала відзив на позовну заяву, вказуючи на те, що під час прийняття відповідних рішень (наказів) відповідач керувався положеннями нормативно-правових актів, які на момент виникнення спірних правовідносин регулювали порядок нарахування та виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди, а саме пунктом 1 Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі постанова № 168), у редакції постанови від 20 січня 2023 року № 43, чинної з 21 січня 2023 року, та розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, у редакції наказу Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за № 177/39233, який набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01 лютого 2023 року (далі Порядок № 260) та впорядковано окремим дорученням Міністра оборони України від 06 березня 2023 року № 5718/з, методичними рекомендаціями, затвердженими заступником начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 02 березня 2023 року № 346/345.

Право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, передбаченої постановою № 168 не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі, коли вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Постанова № 168 містить загальні умови отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди, а саме: безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення). Право визначати конкретні бойові дії та конкретні заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, здійснення яких зумовлює виникнення права на отримання збільшеної додаткової винагороди, так само, як і право визначати порядок отримання цієї винагороди, надано керівникам міністерств та державних органів, у структурах яких проходить службу військовослужбовець.

Згідно з пунктом 2-1 постанови № 168 (у редакції постанови від 20 січня 2023 року № 43, чинної з 21 січня 2023 року) керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди у розмірі до 30000,00 грн.

Пунктом 2 розділу XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260 визначено порядок виплати та розміри додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168 на період дії воєнного стану.

Відповідно до пункту 4 розділу XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно-підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Відповідно до пункту 1 Окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року № 5718/з у разі якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин, командири військових частин щомісячно до 5 числа повідомляють військові частини за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання бойових (спеціальних) завдань у складі цих частин за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених норм законодавства, якими визначено та впорядковано порядок виконання наказів та нарахування додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України безумовними складовими для нарахування та виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000,000 грн, є наявність: бойового наказу (бойового розпорядження) з визначеними бойовими завданнями безпосередньо в районах бойових дій, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, запису в журналі бойових дій, бойового донесення про виконання бойових завдань в зоні бойових дій, доповіді про виконання визначених бойових (спеціальних) завдань у районах ведення воєнних (бойових) дій.

У разі відрядження військовослужбовців до інших військових частин для виконання бойових завдань відповідна довідка про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання бойових (спеціальних) завдань у складі цих частин, яка видається за наявності відповідного бойового розпорядження, запису в журналі бойових дій частини, у складі якої військовослужбовці виконували визначені їм бойові завдання та наявності доповіді про виконання визначених бойових (спеціальних) завдань у районах ведення бойових дій.

Таким чином, лише видання бойових розпоряджень командиром ВЧ НОМЕР_1 , на які посилається позивач у своєму позові не може вважатись достатніми підставами для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн за відсутності відповідного підтвердження виконання зазначених бойових завдань у районах ведення воєнних (бойових) дій.

Щодо посилання позивача на рапорт тво начальника розвідки-начальника відділення розвідки штабу Військової частини НОМЕР_1 від 31 липня 2023 року в частині встановлення капітану ОСОБА_1 грошової премії за лютий-березень 2023 року як на доказ, відповідач зазначив, що поняття грошова премія та додаткова винагорода мають суттєву різницю, а тому їх нарахування регулюються різними нормами права. Премія належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, тоді як додаткова винагорода на період дії воєнного стану до одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У зв`язку з тим, що нарахування та виплата премії позивачу за лютий-березень 2023 року не є предметом спору у цій справі зазначений рапорт не може вважатись належним доказом виконання бойового завдання позивачем згідно з бойовими розпорядженнями, на які він посилається, як і не може вважатись підставою для видання наказу командира ВЧ НОМЕР_1 про виплату позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, у зв`язку з тим, що не містить усіх вищезазначених складових.

Стосовно рапорту начальника розвідки-начальника розвідки штабу ВЧ НОМЕР_1 від 21 серпня 2023 року про отримання ним особисто бойових розпоряджень та їх виконання у лютому-березні 2023 року, відповідач зазначив, що зазначений рапорт не містить жодної інформації про виконання будь-яких бойових завдань позивачем, а тому також не може бути належним доказом у даній справі.

Щодо копії довідки Військової частини НОМЕР_3 від 29 травня 2023 року відповідач пояснив, що відповідно до пункту 1 Окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року № 5718/з у разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин з метою виконання бойових завдань у складі цих військових частин, командири військових частин щомісячно до 5 числа повідомляють військові частини за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання бойових (спеціальних) завдань у складі цих частин за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.

Тобто у разі виконання позивачем бойових розпоряджень, на які він посилається у своєму позові у лютому 2023 року у Військовій частині НОМЕР_3 зазначена довідка повинна була надійти до ВЧ НОМЕР_1 , тобто за місцем штатної служби позивача не пізніше 05 березня 2023 року із зазначенням днів безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, а також виконання бойових (спеціальних) завдань у складі Військової частини НОМЕР_3 у лютому 2023 року, а у разі виконання бойових завдань у березні 2023 року відповідно не пізніше 05 квітня 2023 року. Але вказана довідка до ВЧ НОМЕР_1 не надходила.

В журналі бойових дій ВЧ НОМЕР_1 записи щодо виконання позивачем бойових завдань у спірний період відповідно бойових розпоряджень, на які посилається позивач у позові, згідно з рапортом начальника СОДТ ВЧ НОМЕР_1 відсутні.

Натомість, відповідно до рапортів начальника розвідки-начальника розвідки штабу ВЧ НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 від 13 березня 2023 року № 1/1400 та від 05 квітня 2023 року № 1/2067 позивач залучався до виконання завдань, визначених абзацом шістнадцятим розділу ХХХІV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260, у зв`язку з чим йому нараховано та виплачено додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн пропорційно дням виконання завдань, визначених абзацом шістнадцятим цього розділу, що підтверджується:

витягами з рапортів начальника розвідки-начальника розвідки штабу Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 від 13 березня 2023 року № 1/1400 та від 05 квітня 2023 року № 1/2067 про виплату позивачу додаткової винагороди за лютий-березень 2023 року відповідно до вимог пункту 2 розділу XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260 у розмірі 30000,00 грн;

витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) про виплату додаткової винагороди від 16 березня 2023 року № 127;

витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) про виплату додаткової винагороди від 11 квітня 2023 року № 167;

довідкою про доходи від 28 лютого 2024 року № 124;

витягом з відомості зарахувань додаткової винагороди від 23 березня 2023 року.

Крім того, позивач у період з 13 березня 2023 року по 16 березня 2023 року вибув зі складу сил та засобів, які приймають безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях та не виконував будь-які бойові (спеціальні) завдання, у зв`язку з тим, що в зазначений час перебував у службовому відрядженні, що підтверджується витягами з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13 березня 2023 року № 71 та від 17 березня 2023 року № 75, а тому розрахунок недоотриманої додаткової винагороди (за 29 днів виконання бойового завдання у березні 2023 року) зроблено позивачем неправильно.

З урахуванням вказаного відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з цим позовом; витребувано письмові докази від ВЧ НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_3 .

Ухвалами суду від 22 березня 2024 року:

- відмовлено в задоволенні клопотання ВЧ НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду та закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

- повторно витребувано від ВЧ НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_3 письмові докази.

Листом від 10 березня 2024 року № 813 Військова частина НОМЕР_3 повідомила суд, що у період з січня по березень 2023 року у військовій частині НОМЕР_3 військовослужбовець ОСОБА_1 військову службу не проходив. Вказані документи в ухвалі суду від 26 лютого 2024 року надати не можуть, у зв`язку з відсутності відомостей щодо військовослужбовця ОСОБА_1 . Щодо наданої довідки № 1651 від 29 травня 2023 року військовослужбовцем ОСОБА_1 , до суду, з приводу виконання ним безпосередньої участі у бойових діях у період часу з 03 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року проводиться службове розслідування щодо законності та підстав видачі вищевказаної довідки.

Заявою від 29 березня 2024 року на виконання ухвали суду від 22 березня 2024 року відповідач повідомив суд, що військовослужбовець ОСОБА_1 є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 і у спірний період теж проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 і не відряджався у спірний період до інших підпорядкованих частин, у тому числі й до ВЧ НОМЕР_3 . В ході перевірки номенклатури справ за 2023 рік, було встановлено, що бойові розпорядження від 03 лютого 2023 року № 1/953, від 22 лютого 2023 року № 1/1667, від 03 березня 2023 року № 1/2034 відсутні. До ВЧ НОМЕР_3 вищевказані бойові розпорядження не направлялися, причина відсутності вищезазначених документів встановлюється.

Відповідачем надані пояснення від 20 квітня 2024 року, в яких зазначено, що до ВЧ НОМЕР_1 рапорт щодо виплати ОСОБА_1 саме збільшеної додаткової винагороди до 70000,00 грн за лютий 2023 року та березень 2023 року разом з доданими до нього документами, поданий тво начальника розвідки начальником відділення розвідки штабу ВЧ НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_4 на ім`я начальника ВЧ НОМЕР_1 , який зареєстрований 31 липня 2023 року за вх. № 6449, не надходив. Але за зазначеним вх. № 6449 від 31 липня 2023 року надходив рапорт тво начальника розвідки начальника відділення розвідки штабу ВЧ НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_5 щодо виплати грошової премії капітану ОСОБА_1 , який було розглянуто командиром військової частини. Премію капітану ОСОБА_1 за зазначений період було нараховано та виплачено у повному обсязі на підставі наказів командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04 березня 2023 року № 104 і від 03 квітня 2023 року № 160. Згідно з витягом з відомості зарахувань грошового забезпечення, що було надано відповідачем в розпорядження суду разом з відзивом на позов премію позивачу було сплачено разом з грошовим забезпеченням за лютий 2023 року 11 березня 2024 року, а за березень 12 квітня 2023 року, шляхом перерахування на його картковий рахунок.

Дослідивши матеріали судової справи у змішаній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) проходить службу у Збройних Силах України, зокрема у спірний період та по теперішній час у ВЧ НОМЕР_1 на посаді старшого офіцера відділення розвідки штабу ВЧ НОМЕР_1 та має військове звання «капітан», що підтверджується посвідченням офіцера серії НОМЕР_5 , довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 16 березня 2024 року про проходження військової служби, витягом з наказу ВЧ НОМЕР_1 від 14 січня 2023 року № 14 (по стройовій частині).

Рапортом без дати (зареєстрований 13 березня 2023 року за вих. № 1/1400), поданим на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 , начальник розвідки начальник відділення розвідки штабу майор ОСОБА_6 відповідно до вимог пункту 2 розділу ХХХIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, просив виплатити військовослужбовцям відділення розвідки штабу і розвідувальної роти ВЧ НОМЕР_1 додаткову винагороду за лютий 2023 року у таких розмірах: 30000,00 грн пропорційно часу безпосередньої участі у виконанні бойових завдань у складі діючого угруповання військ (сил) Сил оборони держави, а саме капітану ОСОБА_1 , порядковий номер 2, період участі з 01 по 28 лютого 2023 року, підстава бойове розпорядження від 02 жовтня 2022 року № БР-590т.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 16 березня 2023 року № 127 (із адміністративно-господарської діяльності) «Про виплату додаткової винагороди за лютий 2023 року» наказано виплатити особовому складу військової частини за період виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року, окрім військовослужбовців, зазначених у пункті 2 цього наказу (пункт 1 означеного наказу).

Відповідно до Додатку № 1 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 16 березня 2023 року № 127 (із адміністративно-господарської діяльності) «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану», під порядковим номером 204 значиться капітан ОСОБА_1 , період виконання завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) з 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року, підстава бойове розпорядження ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 02 жовтня 2022 року № БР-590т, журнал бойових дій ВЧ НОМЕР_1 від 24 лютого 2022 року № 39дск, рапорт начальника розвідки штабу ВЧ НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 від 13 березня 2023 року № 1/1400.

Відповідно до наказу ВЧ НОМЕР_1 від 13 березня 2023 року № 71 (по стройовій частині) капітан ОСОБА_1 , старший офіцер відділення розвідки ВЧ НОМЕР_1 , вважається таким, що вибув зі складу сил та засобів, які приймали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і борони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань у службове відрядження до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсістемс».

Відповідно до наказу ВЧ НОМЕР_1 від 17 березня 2023 року № 75 (по стройовій частині) капітан ОСОБА_1 , старший офіцер відділення розвідки ВЧ НОМЕР_1 , вважається таким, що прибув до складу сил та засобів , які приймали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і борони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань зі службового відрядження з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсістемс».

Рапортом (зареєстрований 05 квітня 2023 року за вих № 2067), поданим на ім`я командира ВЧ НОМЕР_1 , начальник розвідки начальник відділення розвідки штабу майор ОСОБА_6 відповідно до вимог пункту 2 розділу ХХХIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, просив виплатити військовослужбовцям відділення розвідки штабу і розвідувальної роти ВЧ НОМЕР_1 додаткову винагороду за лютий 2023 року у таких розмірах: 30000,00 грн пропорційно часу безпосередньої участі у виконанні бойових завдань у складі діючого угруповання військ (сил) Сил оборони держави, а саме капітану ОСОБА_1 , порядковий номер 1, період участі з 01 по 12 березня 2023 року та з 17 по 31 березня 2023 року, підстава бойове розпорядження від 02 жовтня 2022 року № БР-590т.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 11 квітня 2023 року № 167 (із адміністративно-господарської діяльності) «Про виплату додаткової винагороди за березень 2023 року» наказано виплатити особовому складу військової частини за період виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 01 березня 2023 року по 31 березня 2023 року, окрім військовослужбовців, зазначених у пункті 2 цього наказу (пункт 1 означеного наказу).

Відповідно до Додатку № 1 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 11 квітня 2023 року № 167 (із адміністративно-господарської діяльності) «Про виплату додаткової винагороди за березень 2023 року» під порядковим номером 252 значиться капітан ОСОБА_1 , період виконання завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) з 01 березня 2023 року по 13 березня 2023 року, з 17 березня 2023 року по 31 березня 2023 року, підстава бойове розпорядження ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 02 жовтня 2022 року № БР-590т, журнал бойових дій ВЧ НОМЕР_1 від 24 лютого 2022 року № 93дск, рапорт начальника розвідки начальника відділення розвідки ВЧ НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_3 від 05 квітня 2023 року за вих. № 2067.

Згідно з довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 01 березня 2024 року № 133 про доходи та відомістю зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) ВЧ НОМЕР_1 за період лютий-березень 2023 року позивачу 23 березня 2023 року та 22 квітня 2023 року виплачено додаткову винагороду (до 30000,00 грн) за лютий 2023 року та березень 2023 року у розмірі 29550,00 грн та 26690,32 грн відповідно.

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04 березня 2023 року № 104 «Про преміювання військовослужбовців за їх особистий внесок у загальні результати служби за лютий 2023 року» наказано виплатити премію за лютий 2023 року особам офіцерського, рядового, сержантського складу ВЧ НОМЕР_1 та командирам підпорядкованих батальйонів відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби, а також надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою: 100 відсотків встановленого розміру щомісячної премії за умови відсутності у розрахунковому місяці накладеного на військовослужбовця дисциплінарного стягнення згідно штату воєнного часу з 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року: старшому офіцеру відділення розвідки штабу капітану ОСОБА_1 : премія 390 %, надбавка 65 %.

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03 квітня 2023 року № 160 «Про преміювання військовослужбовців за їх особистий внесок у загальні результати служби за березень 2023 року» наказано виплатити премію за березень 2023 року особам офіцерського, рядового, сержантського складу ВЧ НОМЕР_1 та командирам підпорядкованих батальйонів відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби, а також надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою: 100 відсотків встановленого розміру щомісячної премії за умови відсутності у розрахунковому місяці накладеного на військовослужбовця дисциплінарного стягнення згідно штату воєнного часу з 01 березня 2023 року по 31 березня 2023 року: старшому офіцеру відділення розвідки штабу капітану ОСОБА_1 : премія 390 %, надбавка 65 %.

Рапортом від 31 липня 2023 року за вхід. № 6449, поданим на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 , тво начальника розвідки начальник відділення розвідки штабу Військової частини НОМЕР_1 молодший лейтенант ОСОБА_7 просив вказівки відповідним посадовим особам щодо виплати грошової премії за лютий-березень 2023 року військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , зокрема, капітану ОСОБА_1 , відповідно до бойових розпоряджень від 03 лютого 2023 року № 1/953, від 22 лютого 2023 року № 1/1667, від 03 березня 2023 року № 1/2034.

Рапортом від 16 квітня 2024 року за вхід. № 5292, поданим на ім`я командира ВЧ НОМЕР_1 , начальник стройової частини відділення штабу ВЧ НОМЕР_1 молодший лейтенант ОСОБА_8 дійсним доповів щодо розгляду рапорту від 31 липня 2023 року № 6449, в якому підіймається питання щодо виплати премії ОСОБА_1 за березень, лютий 2023 року, рапорт був розглянутий командиром ВЧ НОМЕР_1 та накладена резолюція на начальника стройової частини та начальника фінансово-економічної служби для опрацювання. Рапорт опрацьовано, резолюція командира ВЧ НОМЕР_1 було виконано, премія за вищевказаний період виплачена у повному обсязі.

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 29 березня 2023 року № 1651, яка надана представником позивача як додаток до позовної заяви, ця довідка видана військовослужбовцю (військовослужбовцям), який (які) проходить (проходять) військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , а саме: у тому, що капітан ОСОБА_1 (порядковий номер 2) у періоди з 03 лютого 2023 року по 21 лютого 2023 року, з 22 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року на підставі бойових розпоряджень з розвідки від 03 лютого 2023 року № 1/953гриф і від 22 лютого 2023 року № 1/1667гриф брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони і позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, а саме: під час ведення бойових (спеціальних) на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (або наприклад у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника), перебуваючи у районні ведення воєнних (бойових) дій (Донецька область, Краматорський район, Лиманська міська територіальна громада) (зазначене повинно відповідати наказу ГК ЗСУ на відповідний місяць); підстава: бойові розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 обр ТрО від 03 лютого 2023 року № 1/953гриф і від 22 лютого 2023 року № 1/1667гриф, записи в журналах бойових дій Військової частини НОМЕР_3 від 01 січня 2023 року № 29дск, від 07 лютого 2023 року № 57гриф, рапорт тво начальника штабу першого заступника командира Військової частини НОМЕР_3 від 05 квітня 2023 року № 947вх. Також в довідці зазначено, що зазначеним військовослужбовцем порушень, передбаченим пунктом

Означена довідка складена та підписана начальником штабу заступником командира Військової частини НОМЕР_3 капітаном ОСОБА_9 та тво начальника групи персоналу Військової частини НОМЕР_3 старшим солдатом ОСОБА_10 .

На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_3 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11 березня 2024 року № 193 «Про призначення службового розслідування за фактом законності та підстав видачі довідки № 1651 від 29.02.2023 року» Військовою частиною НОМЕР_3 проведено службове розслідування за фактом законності та підстав видачі довідки від 29 березня 2023 року № 1651, що підтверджується матеріалами службового розслідування.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_3 (з основної діяльності) від 26 березня 2024 року № 87 «Про результати службового розслідування» серед іншого довідку від 29 березня 2023 року № 1651, видану Військовою частиною НОМЕР_3 , щодо безпосередньої участі у бойових діях військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 , зокрема, капітана ОСОБА_1 , вважати недійсною і такою, що є безпідставною та незаконною (пункт 3 наказу).

Рапортом від 12 березня 2024 року за вхід. № 3455, поданим на ім`я командира ВЧ НОМЕР_1 , помічник командира начальник служби охорони державної таємниці НОМЕР_6 старший лейтенант ОСОБА_11 доповів, що відповідно до журналів бойових дій від 01 лютого 2024 року № 44т, від 01 лютого 2024 року № 45т інформація про внесення до зазначених журналів бойових дій розпоряджень командира ВЧ НОМЕР_1 від 03 лютого 2023 року № 1/953, від 22 лютого 2023 року № 1/1667дск, від 03 березня 2023 року № 1/2034, а також інформація щодо виконання ОСОБА_1 зазначених розпоряджень протягом лютого-березня 2023 року відсутня.

Рапортом від 27 березня 2024 року за вхід. № 4201, поданим на ім`я командира ВЧ НОМЕР_1 , начальник стройової частини відділення персоналу штабу ВЧ НОМЕР_1 молодший лейтенант ОСОБА_8 доповів, що в ході підготовки документів по справі № 160/984/24 перевірено номенклатуру справа за 2023 рік та встановлено, що бойові розпорядження від 03 лютого 2023 року № 1/953, від 22 лютого 2023 року № 1/1667дск, від 03 березня 2023 року № 1/203 відсутні. До ВЧ НОМЕР_3 зазначені бойові розпорядження не направлялися, причина відсутності таких бойових розпоряджень встановлюється. Щодо відрядження військовослужбовця ОСОБА_1 для виконання військових завдань до ВЧ НОМЕР_1 повідомлено, що таке відрядження неможливе, оскільки ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в списках особового складу ВЧ НОМЕР_1 з 14 січня 2023 року та не відряджався до підпорядкованих частин, у тому числі до Військової частини НОМЕР_3 у спірний період.

З вищеописаних матеріалів справи, судом установлено, що:

позивач у лютому-березні 2023 року у відрядженні не перебував та ніс військову службу у ВЧ НОМЕР_1 ;

довідка Військової частини НОМЕР_3 від 29 березня 2023 року № 1651 щодо безпосередньої участі у бойових діях військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , зокрема, капітана ОСОБА_1 , є недійсною і такою, що є безпідставною та незаконною;

рапорт про виплату позивачу збільшеної до 100000,00 грн за період лютий-березень 2023 року не подавався;

наказ командиром Військової частини НОМЕР_1 про виплату позивачу збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди не видавався.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, посилаючись на своє ж Рішення від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, зауважив, що служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей. Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону України від 20 листопада 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з пунктами другим-третім статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший, другий пункту 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Відповідно до пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктами 2 та 4 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

У подальшому, Законами України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 22 травня 2022 року № 2263-IX, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, від 07 лютого 2023 року № 2915-IX, від 02 травня 2023 року № 3057-IX, від 27 липня 2023 року № 3276-ІХ, від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ, від 06 лютого 2024 року № 3564-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено відповідні Укази Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023, від 26 липня 2023 року № 452/2023, від 06 листопада 2023 року № 734/2023, від 5 лютого 2024 року № 49/2024, якими строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 годин 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 годин 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 годин 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 годин 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

За приписами статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1934-ХІІ «Про Збройні Сили України»:

Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (частина перша);

Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом (частина друга);

з`єднання, військові частини і підрозділи Збройних Сил України відповідно до закону можуть залучатися до здійснення заходів правового режиму воєнного і надзвичайного стану, безпеки та захисту критичної інфраструктури, здійснення заходів щодо поводження з військовополоненими в особливий період, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, організації та підтримання дій руху опору, проведення військових інформаційно-психологічних операцій, боротьби з тероризмом і піратством, заходів щодо здійснення захисту життя, здоров`я громадян та об`єктів (майна) державної власності за межами України, забезпечення їх безпеки та евакуації (повернення), посилення охорони державного кордону, захисту суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі та їх правового оформлення, забезпечення безпеки національного морського судноплавства України у відкритому морі чи в будь-якому місці поза межами юрисдикції будь-якої держави, заходів щодо запобігання розповсюдженню зброї масового ураження, протидії незаконним перевезенням зброї і наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів у відкритому морі, ліквідації надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, кризових ситуацій, надання військової допомоги іншим державам, а також брати участь у міжнародному військовому співробітництві, міжнародних антитерористичних, антипіратських та інших міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки на підставі міжнародних договорів України та в порядку і на умовах, визначених законодавством України (частина четверта).

Відповідно до статті 3 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1934-ХІІ «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Отже, відповідач входить до структури Збройних Сил України, а тому починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року здійснює передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Частиною першою статті 12 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі постанова № 168).

Згідно з пунктом 1 постанови № 168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року № 43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка застосовувалася у період з 21 січня 2023 року по 10 серпня 2023 року):

установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (абзац перший);

особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50000 гривень (абзац другий);

нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення (абзац третій);

виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац третій).

Отже, виплата додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць виплачується зокрема військовослужбовцям Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам регулює Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі Порядок № 260).

Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за № 177/39233, Порядок № 260 доповнено новим розділом ХХХІV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», який застосовується з 01 лютого 2023 року.

Згідно з пунктом 2 розділу ХХХІV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260 (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин):

на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою № 168 виплачується в таких розмірах:

100000 гривень тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно; у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою; у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії; на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника; з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів; з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

50000 гривень тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах); перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил); з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями; із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями; військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30000 гривень.

Райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України (пункт 3 розділу ХХХІV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260 (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин)).

Пунктом 3 розділу ХХХІV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260 (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) регламентовано, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Відповідно до пункту 5 розділу ХХХІV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260 (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.

Керівниками пунктів управління, управлінь (штабів) угруповань військ (сил), командирами військових частин (у тому числі резерву, установ, організацій), до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляються органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання завдання у складі управління (штабу) угруповання військ (сил) (затверджених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України), угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління за минулий місяць. Підтвердження виконання військовослужбовцями завдань на розгорнутих пунктах управління Генерального штабу Збройних Сил України здійснюється на підставі наказів Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України про включення до складу відповідного пункту управління (пункт 7 розділу ХХХІV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260 (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин)).

Згідно з пунктами 8, 9 розділу ХХХІV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260 (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини; керівника органу військового управління командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168, Міністром оборони України видано окреме доручення від 06 березня 2023 року № 5718/з, яке застосовується з 01 лютого 2023 року.

Згідно з абзацами першим, другим, четвертим пункту 1 Окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року № 5718/з керівникам пунктів управління, управлінь (штабів) угруповань військ (сил), Сил оборони держави, командирам військових частин (установ, організацій), військових частин резерву Головнокомандувача Збройних Сил України, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання бойових (спеціальних) завдань у складі управління (штабу) угруповання військ (сил) за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення. У разі, якщо військовослужбовці були відрядженні до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, військових частин резерву Головнокомандувача Збройних Сил України з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення. Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, здійснювати також за формою довідки, визначеною рішенням Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/з/29, яка видана починаючи з 01 лютого 2023 року, але не пізніше ніж до 31 березня 2023 року.

Виплату додаткової винагороди здійснювати на підставі наказів відповідних керівників (пункт 2 Окремого доручення Міністра оборони України від 06 березня 2023 року № 5718/з).

Разом з тим, суду не надано жодного чинного документа, який би підтвердив безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи у лютому-березні 2023 року безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів.

Матеріали справи не містять жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у спірному періоді, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням вказаного суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 немає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 4 Закону № 3674-VI).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684,00 грн. Тобто, за одну вимогу немайнового характеру фізична особа має сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Оскільки додаткова винагорода, передбачена пунктом 1 постанови № 168, є складовою грошового забезпечення (заробітної плати), позивач звільнений від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви.

Разом з цим, представником позивача до позовної заяви додано платіжну інструкцію про сплату судового збору від 23 грудня 2023 року № 0.0..1 у розмірі 1073,60 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року передано матеріали справи № 160/984/24 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лиштва Ю. В., до ВЧ НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії до Луганського окружного адміністративного суду за територіальною підсудністю.

У супровідному листі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2024 року вих. № 9354/24-01 на адресу Луганського окружного адміністративного суду серед іншого зазначено, що судовий збір сплачено на рахунок Дніпропетровського окружного адміністративного суду, що підтверджується платіжним дорученням від 23 грудня 2023 року № 0.0..1. Подання про повернення судового збору не надавалось.

Отже, позивач має право звернутися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із клопотанням про повернення судового збору.

Питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не вирішується, оскільки до ухвалення рішення суду клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката позивачем не заявлено і суду не надано доказів, які підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Кисіль