Справа № 520/8237/24
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

22 квітня 2024 року Справа № 520/8237/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду у м. Харкові клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., 61057), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 20.04.2023 № 0-2030 прийняте ГУ ДПС у Харківській області стосовно ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) в частині податкового зобов`язання у розмірі 57 438,78 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області (ідентифікаційний код ВП юридичної особи: 43983495) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на правничу допомогу та на оплату судового збору у розмірі 1 211, 20 грн.

Представник відповідача подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропущенням позивачем строку звернення до суду, оскільки на виконання вимог ст. 42 ПК України ГУ ДПС на податкову адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 направлено поштове відправлення № 743 рекомендованим листом із повідомленням про вручення, в якому містилось податкове повідомлення рішення від 20.04.2023 № 0-2030 у розмірі 58 611,00 гривень, докази чого надаються.

Вказане поштове відправлення було вручено особисто, що підтверджується підписом ОСОБА_1 на поштовому конверті 23.05.2023, а до суду позивач звернувсь 01.04.2024 року, тобто з пропущенням встановленого шестимісячного строку звернення до суду.

Представник позивача надіслав до суду письмові заперечення проти заяви відповідача про залишення позову без розгляду з тих підстав, що таке вручення особисто позивачу не є можливим фізично, оскільки з 20 квітня 2022 року по 02 вересня 2023 року позивач перебувала як ВПО за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки змушена була покинути своє місце проживання у м. Харкові, у зв`язку зі збройною агресією РФ.

Не можливість отримання листа 23.05.2023 повністю підтверджується інформацією, наданою Борщагівською сільською радою, відповідно до якої згідно Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 29.09.2022 у справі 500/1912/2, протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Просив суд відмовити в задоволенні клопотання ГУ ДПС у Харківській області про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Вирішуючи означене питання суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАСУ суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАСУ для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У ч. 3 ст. 123 КАСУ якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Вирішуючи питання про поважність причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б об`єктивно та істотно перешкоджали його зверненню до суду та не залежали від його волевиявлення.

Як убачається з наданих до матеріалів справи доказів, а саме: копій листа 23.05.2023 Борщагівської сільської ради, довідки від 20.04.2022 про взяття ОСОБА_1 на облік ВПО, згідно Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб, ОСОБА_1 у період з 20 квітня 2022 року по 02 вересня 2023 року була внутрішньо переміщеною особою та перебувала за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд відзначає, що сплив строку звернення до суду припав на час, коли в Україні був запроваджений воєнний стан. Слід враховувати, що розташування у безпосередній близькості до кордону з Російською Федерацією, посилення артилерійських та ракетних обстрілів зумовили тривалі повітряні тривоги на території міста Харкова, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя громадян, в тому числі працівників судів, органів державної влади, які змушені були покинути робочі місця, перейти до бомбосховища, або взагалі залишити область з метою захисту життя і здоров`я себе і своїх сімей.

Аналогічний висновок був викладений Верховним Судом у постанові від 14 листопада 2023 року (справа № 480/5762/22, провадження № К/990/34546/23)

Отже, обставини, пов`язані з введенням воєнного стану в Україні, а саме: агресією російської федерації, ракетними обстрілами, територіальною наближеністю до конфліктної зони, а також небезпекою для життя і здоров`я громадян, що та змусило позивача змінити місце проживання та отримати статус внутрішньо переміщеної особи, об`єктивно ускладнювали можливість сторони у справі дотриматися законодавчих процесуальних строків.

У зв`язку з наведеними представником позивача обставинами та доданими доказами щодо того, що про наявність вказаного ППР позивач дізналася лише 15.03.2024, отримавши корінець оскаржуваного ППР, як відповідь на адвокатський запит, суд дійшов висновку, що саме з цієї дати розпочався перебіг строку звернення до суду, а отже не є пропущеним.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до частини 5 ст. 5 КАСУ ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, Європейська Конвенція Про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно положень статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями статті 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Згідно висновків, викладених у п.п. 23, 25 Рішення ЄСПЛ у справі Проніна проти України, суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.

Суд вважає, що оскільки матеріли справи не містять будь-яких документальних тверджень, які би спростовували, повідомлені суду позивачем обставини про необізнаність у прийнятому рішенні владного суб`єкта, - суд визнає, що строк звернення до суду не є пропущеним, через що у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду має бути відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 123, 248, 256, 293, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 22.04.2024 року.

Суддя Бадюков Ю.В.