Справа № 568/413/24
Суддя: Сільман А. О.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/413/24

Провадження №2-а/568/14/24

22 квітня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

за учасю позивача Курпійова О.Ю.

представника відповідача Добровчан К.Ю. (в режимі відеоконференції)

розглянувши адміністративну справу 568/413/24

за позовом ОСОБА_1

до Відділу організації несення служби в Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП,

Депатрамету патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

ВСТАНОВИВ:

До Радивилівського районного суду Рівненської області звернувся ОСОБА_1 до Відділу організації несення служби в Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП та Депатрамету патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.02.2024 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП він не вчиняв, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження його вини. Вважає, що при складанні оскаржуваної постанови, працівниками поліції порушено його право на захист, справу розглянуто за відсутністю доказів.

Відповідчі у відзивах заперечили позовні вимоги. Наголосили, що оскаржувана постанова відповідає вимогам чинного законодавства, винесена поліцейським в межах наданих йому повноважень. Наведені позивачем підстави для скасування постанови є необгрунтованими, не спростовують факту позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортним засобом на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Ухвалою від 26.03.2024 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою від 09.04.2024 р. залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Ухвалою від 16.04.2024 р. відкладено розгляд справи.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позовної заяви, просив скасувати оскаржувану постанову. Пояснив, що йому було не відомо про судове рішення, яким позбавлено його права керування транспортними засобами. Наголосив, що він, як внутрішньо переміщена особа, на утриманні якої перебувають неповнолітні діти, позбавлений можливості сплатити штраф в сумі 20400 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив вимоги позовної заяви. Зауважив, що доказів, які б спростували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи не надано.

Дослідивши матеріали справи, заслухваши учасників судового провадження, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що 20.02.2024 р. інспектором взводу №2 роти обслуговування Дубенського району УПП в Рівненській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Ковальчуком А.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рузу, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 782680 (а.с. 7).

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 20.02.2024 р. о 10:10 год. на а/д М-06 Каїв- Чоп 432 км водій керував транспортним засобом Mazda 323, н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом на підставі рішення Радивилівського районного суду Рівненської області у справі № 568/1755/23, чим порушив ст. 15 ЗУ "Про дорожній рух" та вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення адміністративного стягнення, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення передбачені частинами першою, другою, третьою п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статті 121-1, 121-2, частиною першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122, частиною першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У разі вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, розгляд якого відповідно до частини першої статті 222 КпАП віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається і розгляд таких справ здійснюється на місці вчинення правопорушення, незалежно від того, чи оспорюватиме особа під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення допущене порушення і адміністративне стягнення.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, за п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В розумінні ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.40 Закону № 580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 керував тарнспортним засобом Mazda 323, н.з. НОМЕР_1 . Поліцейський представився, повідомив причини зупинки транспортного засобу, оголосив підстави притягнення до адміністративної відповідальності, роз`яснив права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідив надані позивачем фотознімки (в телефоні), заслухав пояснення водія.

Судом встановлено, що постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 15.01.2024 р. у справі № 568/1755/23 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці. Постанова набрала законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. При цьому, вказаною нормою закону передбачено початок строку, з якого особа вважається такою, що позбавлена права керування транспортним засобом.

Тобто, станом на 20.02.2024 р. позивач був позбавлений права керування транспортними засобами згідно постанови Радивилівського районного суду Рівненської області від 15.01.2024 р. у справі № 568/1755/23.

Твердження позивача про необізнаність із судовим рішенням від 15.01.2024 по справі № 568/1755/23 не спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання протоколу серії ААД № 080653 від 17.11.2023 р. про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП та про направлення матеріалів про притягнення його до відповідальності до суду для прийняття судового рішення. В судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд враховує, що постанова Радивилівського районного суду Рівненської області від 15.01.2024 р. у справі № 568/1755/23 оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 15.01.2024 р. та направлена за місцем проживання ОСОБА_1 для добровільного виконання.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, а доводами позивача не спростовуються висновки інспектора.

Слід зазначити, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, розмір штрафу відповідає санкції ч.4 ст.126 КУпАП.

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про про відсутність правових підстав для скасування постанови серії ДП18 №782680 від 20.02.2024 р.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов пред`явлено до Відділу організації несення служби в Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП.

Відповідно до ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень.

Відповідачем у справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень від імені якого діяв співробітник поліції і який є юридичною особою.

А відтак, Відділ організації несення служби в Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП не є належним відповідачем у даній справі.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст.2,77,90,139,242-246,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу організації несення служби в Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП, Депатрамету патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач: Відділу організації несення служби в Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП (35603, Рівненська область, Дубенський район м.Дубно, вул.Тараса Бульби, 3),

Департамент патрульної поліції Національної поліції України (м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3, )

Повний текст рішення виготовлений 22.04.2024 р.

Суддя А.О. Сільман