Справа № 320/18021/23
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року справа №320/18021/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної митної служби України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Державна митна служба України (далі позивач, Держмитслужба) з позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 27.04.2023 у виконавчому провадженні №69958515 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що виконання виконавчого документа про поновлення на посаді стягувача є утрудненим з незалежних від Держмитслужби причин, оскільки позивач не порушував прав стягувача та не перебував з ним у трудових відносинах. Зі змісту судового рішення не вбачається покладення на Держмитслужбу обов`язку з поновлення стягувача на посаді, а вирішено поновити останнього на посаді першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС. Втім, у виконавчому листі судом помилково вказано божником Держмитслужбу, у зв`язку з чим виникли труднощі при виконанні рішення суду. Позивач звернувся з відповідною заявою в порядку ст.374 КАС України до суду, однак остання ще не розглянута. У зв`язку з чим, позивач вважає, що існують об`єктивні причини, які ускладнюють виконання рішення боржником, а тому накладення штрафу є протиправним.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 24.11.2023р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача стягувача по виконавчому провадженні №69958515 ОСОБА_1 .

Чергове судове засідання призначено на 21.03.2024р.

Представником позивача підтримав позов в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві, та зазначив, що державним виконавцем не порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», ним вживаються виконавчі дії відповідно до вимог чинного законодавства з примусового виконання рішення суду щодо поновлення працівника на посаді, яке позивачем фактично не виконано, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Третя особа в судове засідання не прибула, заяв чи пояснень з приводу заявлених позовних вимог не подано.

У відповідності до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин, суд за згодою сторін перейшов до розгляду справи по суті в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На виконанні у відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 69958515 з примусового виконання виконавчого листа № 640/17678/21, виданого 01.09.2022 Окружним адміністративним судом міста Києва, про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинською О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2022.

У зв`язку із невиконанням без поважних причин боржником рішення суду, на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову від 27.04.2023, якою накладено штраф на Держмитслужбу в розмірі 5100,00 грн.

Не погоджуючись із цією постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з четвертою статті 18 Закону № 1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частинами першою-третьою статті 63 Закону № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 65 Закону №1404-VIII передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. (ч.4 ст.19 Закону №1404-VIII).

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави вважати, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Судом встановлено, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі № 640/17678/21 скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2021 та прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України №835-о від 02.06.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС;

- стягнуто з Київської митниці ДФС середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.06.2021 року по 12.07.2022 року включно в розмірі 259 244,98 грн. (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч двісті сорок чотири тисячі гривень 98 копійок).

На виконання вказаного судового рішення Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист від 01.09.2022 в частині: «поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС», в якому боржником вказано Державну митну службу України.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М. від 29.09.2022 відкрито виконавче провадження №69958515 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. У вказаній постанові державний виконавець зазначив, що боржнику необхідно виконати рішення суду негайно.

Однак, позивачем судове рішення не виконувалось, а на виконання вимог державного виконавця від 26.12.2022, від 09.03.2023 повідомляв про неможливість виконати рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС, у зв`язку з тим, що Державна митна служба України є неналежною стороною по виконавчому провадженню.

У зв`язку з нечіткістю резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі № 640/17678/21, Держмитслужбою подано заяву про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022 в резолютивній частині, зокрема щодо того, хто є належним боржником у даній справі та на яку посаду слід поновити ОСОБА_1 .

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2023 у справі № 640/17678/21 заяву Держмитслужби про роз`яснення судового рішення залишено без задоволення.

Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що аналізуючи зміст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду як в мотивувальній так і резолютивній частині є чіткою та зрозумілою, оскільки в достатній мірі містять мотиви та обґрунтування.

Разом з тим, колегією суддів зазначено, що в дійсності зміст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду заявнику зрозумілий, однак виникли труднощі при виконанні такого, оскільки в самому виконавчому листі судом першої інстанції допущено помилку.

У зв`язку з чим, роз`яснено заявнику, що приписами КАС України встановлено інші механізми виправлення помилок у виконавчому листі та/або встановлення способу та порядку виконання рішення суду, натомість, роз`яснення рішення суду необхідне лише в разі його нечіткості та/або незрозумілості.

З урахуванням ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2023, Держмитслужбою підготовлено та направлено до Київського окружного адміністративного суду заяву від 25.01.2023 №08-10/10-03/8.19/507 про виправленні помилки у виконавчому листі Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.09.2022 про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС, шляхом зазначення у цьому виконавчому листі Державну фіскальну службу України, виключивши з відомостей про боржника Державну митну службу України.

З матеріалів справи вбачається, що вказана заява надіслана до суду засобами поштового зв`язку та отримана 31.01.2023.

Однак, станом на час розгляду даної справи вказана заява позивача судом не розглянута та відповідне рішення не прийнято.

Згідно матеріалів виконавчого провадження позивачем про вказані вище обставини повідомлено державного виконавця листом Держмитслужби від 17.03.2023 №08-1/10-03/8.19/1795. Окрім того, позивачем зазначалось про обставини, які вказували на труднощі з виконанням рішення суду із незалежних від нього причин та просив державного виконавця відкласти проведення виконавчих дій.

Також, як свідчать матеріали справи та виконавчого провадження, позивачем також подано до Київського окружного адміністративного суду заяву в порядку статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яка згідно з рекомендованим повідомленням про вручення отримана судом 18.04.2023.

Однак, станом на час розгляду даної справи вказана заява не розглянута та відповідне рішення судом не прийнято.

Дослідивши подані документи та матеріали, судом встановлено, що у виконавчому листі від 01.09.2022 судом першої інстанції у графі відомості про боржника зазначено: «Державна митна служба України». Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022 в цій частині ухвалено поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС.

Отже, зміст виконавчого листа в частині зазначення найменування боржника не відповідає резолютивній частині судового рішення, що свідчить про допущення помилки під час оформлення виконавчого листа.

За таких обставин, суд вважає, що оскільки судом допущено помилку при оформленні виконавчого документу, яка полягає у його невідповідності резолютивній частині рішення суду, то причини невиконання позивачем рішення суду та вимог державного виконавця є поважними і об`єктивними, та такими, що підтверджені достатніми доказами.

До того ж, як свідчать матеріали виконавчого провадження, відповідач був обізнаний, що рішення суду не виконується Держмитслужбою з поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позивачем доведено реальну неможливість виконати судове рішення, тому постанова про накладенні штрафу винесена передчасно, є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягають стягненню здійсненні ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов Державної митної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд.11Г, ) до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) від 27.04.2023р. у виконавчому провадженні №69958515 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

3. Стягнути на користь Державної митної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд.11Г, ) сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ).

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.