Справа № 280/10275/23
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Справа № 280/10275/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69005) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у встановленні та виплаті з 12.07.2022 доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», у розмірі 2000 гривень;

зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 12.07.2022 нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», у розмірі 2000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постійні складові його грошового забезпечення, з яких проводився розрахунок розміру пенсії на час його звільнення (11.07.2022), були визначені відповідно Постанови №704 і встановлені 1 березня 2018 року. Підвищення грошового забезпечення позивача з 01.03.2018 по 11.07.2022 відбувалося виключно на підставі відомчих наказів (розпоряджень) МВС, за рахунок збільшення розміру премії. Зміни розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення позивача, або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведених на підставі рішення Кабінету Міністрів України в цей період не було. В свою чергу збільшення грошового забезпечення на підставі наказу (розпорядження) профільного міністерства не є підставою для перерахунків вже існуючих пенсій і, відповідно, не впливає па розмір пенсії при її призначенні. Отже, обчислення розміру його пенсії відбулося на підставі сум грошового забезпечення, визначених станом на 01.03.2018 року. В зв`язку з чим, вважає дії відповідача щодо відмови у встановленні та виплаті з 12.07.2022 доплати до його пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», у розмірі 2000 гривень є протиправною. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 12.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву. Витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію матеріалів пенсійної справи позивача.

Зазначена ухвала була доставлена до електронного кабінету відповідача - 12.12.2023 о 12:30, що підтверджується відомостями з систему Діловодство спеціалізованого суду та відповідною довідкою.

Станом на час розгляду справи, відзив від відповідача до суду не надходив.

Також не надходили витребувані судом документи, в зв`язку з чим ухвалою від 26.01.2024 суд повторно витребував у відповідача належним чином засвідчену копію матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , в тому числі довідки відповідного органу, на підставі якої проводився первинний розрахунок (нарахування) пенсії позивачу.

06.02.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача надійшли витребувані судом документи.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності, призначену 12.07.2022 відповідно до приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

При призначенні пенсії та подальшій виплаті пенсії позивачу не була встановлена щомісячна доплата в сумі 2000,00 грн., передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713.

Як зазначив позивач, 19.10.2023 він звернувся до відповідача із відповідною заявою щодо перерахунку пенсії.

Листом від 18.11.2023 за вих.№18922-18164/Ж-02/8-0800/23 відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку та повідомив, що пенсію йому було призначено після 1 березня 2018 року, а її основний розмір визначено виходячи з сум грошового забезпечення, які позивач фактично отримував на дату звільнення зі служби (11.07.2022), в зв`язку з чим щомісячна доплата згідно Постанови №713 у складі пенсії не встановлювалась.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі в органах внутрішніх справ регулює Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон №2262-ХІІ).

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі -Постанова №713), якою з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб постановив:

1. Установити з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі-Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

Особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 р. (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24 березня 2022 р. №2146-IX Про внесення змін до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо пенсій в разі втрати годувальника), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 №713 встановлено Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 1 липня 2021 р. виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 р. №656 Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.

З аналізу наведених норм слідує, що постанова Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 №713 застосовується у таких випадках:

- пенсія призначена до 1 березня 2018 року;

- пенсія призначена (поновлена) після 1 березня 2018 року, з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до ст.21 Закону №2262-XII лише 12.07.2022.

Пенсія призначена виходячи з сум грошового забезпечення, які позивач фактично отримував на дату звільнення зі служби (11.07.2022), в зв`язку з чим постанова Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713 не може бути застосована до вказаних правовідносин.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку висновку про те, що позивач не має право на відповідну виплату, відповідно до постанови КМУ «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713.

Стосовно посилання позивача на практику Верховного Суду, викладену в постанові від 17.10.2023 у справі №140/5557/22 суд зазначає, що спірні відносини, що були предметом розгляду Верховним Судом у наведеній справі є відмінними від тих, що становлять предмет розгляду у цій справі. Так, позивачу у справі №140/5557/22 було призначено пенсію 22.10.2004, відповідно до Закону №2262-XII, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-XII з грошового забезпечення, визначеного станом до 01.03.2018.

В той час як позивачу по даній справі була призначена пенсія виходячи з розміру грошового забезпечення станом на дату його звільнення зі служби 11.07.2022.

Інші доводи позивача, викладені в позові, не впливають на правильність вирішення спору по суті.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Також у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З урахуванням викладеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69005) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «22» квітня 2024 року.

Суддя Р.В. Кисіль