Справа № 420/11913/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 квітня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 17.04.2024 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), в якому позивач просить: - визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплату при звільненні ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу НОМЕР_1 прикордонного загону;

зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити їй з відрахуванням раніше проведених виплат грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 № 178 без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби за цінами предметів обмундирування, визначеними Наказом (розпорядженням) Адміністрації Державної прикордонної служби України на 2020 рік.

Частиною 1 ст. 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, відповідає заява вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, крім іншого, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (п.4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Згідно зі ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі судом встановлено, що позивачка неодноразово зверталась до суду як до військової частини Військової частини НОМЕР_3 (проходила службу з 15.11.2021 року по 23.02.2022 року), так і до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (звільнена зі служби наказом від 21.01.2020 року, виключена зі списків особового сладу наказом від 03.02.2020 року), по у тому числі з даним позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України звертається до суду третій раз.

Двічі позивачці позов повертався з зв`язку з пропущенням строк звернення до суду (ухвала суду від 15.03.2024 року по справі №420/6203/24 (позов зареєстрований 26.02.2024 року), від 08.04.24 року по справі №420/8800/24 (позов зареєстрований 20.03.2024 року).

У змісті даного позову по справі №420/11913/24 позивачка вказує, що про порушення її прав їй стало відомо після отримання відмови у здійсненні виплати з листа відповідача від 16.02.2024 року, тому позов нею подано у строки, передбачені ст.122 КАС України.

У той же час позивачкою до позову подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому позивачка просить поновити строк звернення до суду, посилаючись при цьому на введення в Україні воєнного стану, а також на те, що при застосуванні до спірних правовідносин ч.2 ст.233 КЗпПУ необхідно врахувати, що тримісячний строк звернення до суду обчислюється з дня одержання письмового повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні, а вона такого повідомлення не отримувала. Крім того, на час виникнення спірних правовідносин ч.2 ст.233 КЗпПУ не обмежувала строк звернення до суду та відповідно до п.1 глави ХІХ «Прикінцевих положень» КЗпПУ під час дії карантину строки визначені ст.233 продовжуються на строк дії такого карантину.

Дійсно строки визначені ст.233 КЗпПУ були продовжені на строк дії карантину.

Постановою КМУ «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, строки визначені ст.233 КЗпПУ обчислюються з 01.07.2023 року.

Крім того, є необґрунтованим посилання позивачці, як на підставу поновлення строку звернення до суду на введення воєнного стану. На це було звернуто увагу позивача в ухвалі суду від 08.04.24 року по справі №420/8800/24 при повернення позову.

Щодо доводів позивача про запровадження воєнного стану в Україні, суддя в ухвалі від 25.03.2024 року зазначив, що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли до його запровадження, як і закінчення строку, встановленого КАС України для звернення з цим позовом до суду.

Суд по даній справі також вважає, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Вказана правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №990/115/22 та в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України застосовується судом.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У вказаних ухвалах суду від 15.03.2024 року по справі №420/6203/24, від 08.04.24 року по справі №420/8800/24 про повернення позову позивачці застосовані висновки Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 30.11.2020 року у справі №480/3105/19, згідно з якими грошову компенсацію вартості не отриманого речового майна не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням) військовослужбовця. Щодо правової природи компенсації за неотримане речове майно, судова палата вважає, що таку слід розглядати як особливий, окремий вид належних військовослужбовцю сум.

Верховний суд зазначив, що чинне законодавство передбачає обов`язок виплатити військовослужбовцю, який звільняється зі служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини. Умовою для виникнення такого обов`язку є подання військовослужбовцем відповідного рапорту під час проходження служби.

Отже, компенсація вартості за неотримане речове майно належить до складу належних звільненому працівникові сум у розумінні статті 116 КЗпП України. Таким чином, застосування передбаченої статтею 117 КЗпП України відповідальності здійснюється у разі невиплати згаданої компенсації на день виключення особи зі списків особового складу військової частини.

Виключенням із цього правила є надання військовослужбовцем на те відповідної згоди, передбаченої пунктом 242 Положення №1153/2008.

Враховуючи викладене посилання позивачці на те, що вона при звільненні та виключенні зі списків особового складу відповідно до наказу від 03.02.2020 року не отримувала розрахунку не є підставою для поновлення строків з огляду на положення п.242 Положення №1153/2008.

Таким чином, вказані в клопотанні про поновлення строку звернення до суду причини не є поважними.

Частиною 1 ст.123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, у зв`язку з визнанням судом підстав, вказаних у заяві, неповажними, позов підлягає залишенню без руху для зазначення при наявності інших поважних причин щодо пропуску строку звернення до суду.

Крім того, позивачкою не дотримано вимог ст.94 КАС України при поданні доказів до позову. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте позивачем не надані документи завірені у встановленому порядку. Засвідчення позивачем копій з копій документів не є належним виконанням вимог ст.94 КАС України.

Крім того, додана до позову довідка про вартість речового майна неналежної якості.

Суд вважає необхідним залишити адміністративний позов без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду, та роз`яснює, що недоліки повинні бути усунуті шляхом надання до суду належним чином засвідчених доказів належної якості, заяви про поновлення строку звернення до суду з викладенням інших поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали здано на пошту чи передано іншими відповідними засобами зв`язку.

У разі своєчасного виконання ухвали суду та усунення недоліків позовної заяви не шляхом здачі належним чином оформленого позову, документів до канцелярії суду, а шляхом відправки його до суду у встановлений строк засобами поштового зв`язку, для попередження повернення судом позовної заяви з підстав невиконання вимог ухвали суду щодо усунення недоліків у встановлений строк позивачу необхідно про надіслання матеріалів засобами поштового зв`язку повідомити суд на його електрону адресу.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року № 958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за № 173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої Д+2; у межах області та між обласними центрами України Д+3, пріоритетної Д+1, де Д день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3 кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

У разі неотримання судом позову та матеріалів на виконання даної ухвали суду з урахуванням встановлених нормативів та відсутності повідомлень про її виконання іншими засобами зв`язку, суд вирішить питання про повернення позову у вказані строки.

Керуючись ст. ст. 79, 80, 92, 94, 160, 161, 169, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Катаєва