Справа № 500/902/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/902/24

22 квітня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільської митниці, в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2024/000003/1 від 29.01.2024 винесене Тернопільською митницею.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.01.2024 ТОВ "Еверел" в інтересах ОСОБА_1 подано до митного оформлення електронну митну декларацію №24UA0U8 з заявленою митною вартістю в сумі 21300,00 євро

Проте митний орган прийняв спірне рішення №UA403000/2024/000003/1 від 29.01.2024, яким скоригував митну вартість товару за резервним методом визначення вартості згідно зі статтею 64 Митного кодексу України (далі МК України) до суми 22700,00 євро.

Позивач з такими рішенням не погоджується та вважає його протиправним, так як декларантом було надано усі документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, які давали можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом. В товаросупровідних документах вказані контактні данні продавця зазначені в рахунку-фактурі (інвойс), офіційні веб-сайти та адреси електронних поштових засобів зв`язку, тобто в разі обґрунтованих сумнівів щодо вартості транспортного засобу, митний орган мав можливість зв`язатися із продавцем для встановлення обставин. Другорядні методи визначення митної вартості товарів не застосовані, у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари - але ж доказів вірогідності такого твердження ненаведено і ненадано, також митний орган забезпечений безперешкодним доступом до мережі інтернет і може за власним вибором шляхом пошуку ідентичних транспортних засобів порівняти ціни на сайтах з продажу авто та відповідних каталогів, також вважаю, що мій автомобіль не перший зі свого роду, який пройшов процедуру розмитнення на території України і відомості про ідентичні автомобілі повинні міститись у відповідних базах доступ до яких у відповідача є. Метод на основі віднімання вартості не може бути застосований оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені з ціни. Метод на основі додавання вартості не використаний, оскільки відсутня інформація про вартість витрат, що зараховуються до ціни товару.

Визначення відповідачем митної вартості товару та коригування її у сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 16.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від представника відповідача на адресу суду 01.03.2024 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Мотивував тим, що під час здійснення митного контролю за МД №24UA90U8 від 26.01.2024 митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої встановлено:

1. Транспортний засіб придбаний польською компанією EUROCARS&COMPANY на європейському аукціоні в Італії. Згідно інвойсу з аукціону ADESA від 24.10.2023 вказано вартість транспортування в сумі 230 Євро, проте не включено в загальну ціну покупки 21040 Євро, оскільки в примітках вказано, що така вартість не була врахована в зв`язку із тим, що покупець здійснює транспортування самостійно.

В інвойсі EUROCARS&COMPANY від 08.01.2024 №591/01/2024 виставленого на ім`я ОСОБА_1 вказана вартість ТЗ 21100 Євро, що лише на 60 Євро вище від ціни покупки на аукціоні та не включає витрати на транспортування даного ТЗ. Також встановлено, що в даному рахунку вказано умови поставки FCA та країну походження EU, що можна вважати помилковим. Транспортних та страхових документів, що підтверджують вартість перевезення з площадки аукціону (Італія) до Польщі не надано. Вищевикладене може свідчити про те, що документально не підтверджено всі числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні.

2. Декларантом було подано висновок експертного транспортно-товарознавчого дослідження по заяві ОСОБА_1 від 22.01.2024 0409/24. Експертом зазначено: "Оглядом представленого для дослідження транспортного засобу та дослідженням наданих документів та фотозображень встановлено...". Дане твердження піддається сумніву, оскільки, експерт огляду даного ТЗ не здійснював.

3. Інформація вказана в платіжному дорученні від 23.10.2023 №7329314 не дає можливості підтвердити, що оплата була здійснена саме цей за трансопртний засіб, що ввозиться.

Крім того, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного транспортного засобу у зв`язку з тим, що вартість автомобілів зі схожими характеристиками, яка міститься на загальнодоступних Інтернет-ресурсах (mobile.de, autoscout24.com) є значно вищою за заявлену декларантом. Митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами таких транспортних засобів є вищою.

Тернопільська митниця вважає, що рішення про коригування митної вартості товару №UA403000/2024/000003/1 від 29.01.2024 прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Представником позивача 05.03.2024 до суду подано відповідь на відзив, де зазначено, що в оскаржуваному рішенні про коригування, в 33 графі зазначено, що за основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості товаруг згідно ЕМД 06.11.2023 №UA209180/2023/067657 на рівні 22700 Євро, власне між вартостями різниця не є суттєвою 22700 євро та 21300 євро, проте власне різниця наявна за станом, оскільки авто позивача було пошкоджене градом, а саме капот та дах, окрім того відповідач не враховує того, що бере за основу обрахунку авто 2020 року випуску придбане та представлене до митного оформлення у 2023 році, в той час як авто позивача 2020 року випуску, придбане й представлене до митного оформлення у 2024 році, тобто між даними авто наявні суттєві розбіжності, які в дійсності впливають на їх вартість. Жодним чином не обґрунтовано чому саме за цією ЕМД відповідач здійснив обрахунок, позивач надав документи, що підтверджують митну вартість товару, а відповідач не спростував їх достовірності, відсутності ознак підробки, тощо, натомість не довів законності власного коригування вартості й відсутності можливості коригування її за іншими ЕМД, у позивача наявні сумніви, що обрана відповідачем ЕМД є єдиною "на вибір" із джерел інформації, тому надати повністю оцінку даному митному оформленню й відповідно його законності не видається за можливе, як і прийняття висновку чому позивач надавши необхідні документи на підтвердження заявленої декларантом митної вартості, повинен приймати вартість іншого авто й сплачувати аналогічні суми мита та ПДВ за інший ТЗ.

Ухвалою суду від 11.03.2024 у задоволенні клопотання представника відповідача від 01.03.2024 про розгляд справи №500/902/24 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

26.01.2024 уповноваженою особою позивача подано до митного оформлення митну декларацію (надалі - МД) типу ІМ40ДЕ №24UA90U8, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: "Автомобіль легковий, бувший у використанні: - марка - LEXUS; - модель - NX300H; - ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_1 ; - номер двигуна - не визначено; - тип двигуна - гібридний (бензиновий/електричний) з поршневим двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з зворотно-поступальним рухом поршня i електродвигуном в якості двигунів для пересування, крім тих, які здатні заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електроенергії; - робочий об`єм циліндрів двигуна - 2494 см3; - календарний рік виготовлення - 2020; - модельний рік - 2020; - рік першої реєстрації - 2021; - колісна формула - 4х4; - загальна кількість місць - 5; - торговельна марка - "LEXUS"; - країна виробництва - Японія (JP); - призначений для доріг загального користування, перевезення пасажирів. Автомобіль пошкоджено градом, придбано на аукціоні ЄС (ADESA). Пошкодження згідно ремонтної калькуляції у висновку експерта №0409/24 від 22.01.2024".

До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи:

- рахунок-фактура (інвойс) №591/01/2024 від 08.01.2024;

- декларація про походження товару №591/01/2024 від 08.01.2024;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №24UA41U4.001 від 18.01.2024;

- картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403020/2024/000024 від 25.01.2024;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 21.11.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №7329314 від 18.01.2024;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №б/н від 18.01.2024;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №0409/24 від 22.01.2024;

- внутрішній договір (контракт) доручення №1215 від 03.11.2023;

- договір про надання послуг митного брокера №б/н від 11.01.2024;

- паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні №МС 754336 від 21.02.2001;

- інші некласифіковані документи - витяг з особистого кабінету №б/н від 18.01.2024;

- інші некласифіковані документи - заява на видачу посвідчення № б/н від 18.01.2024;

- інші некласифіковані документи - повідомлення від декларанта №б/н від 19.01.2024;

- інші некласифіковані документи - фото Т/З №б/н від 18.01.2024;

- забезпечення сплати митних платежів у вигляді грошової застави №б/н від 11.01.2024;

- копія митної декларації країни відправлення №24PL401010E0005134 від 08.01.2024;

- сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу №UA.021.000366-24 від 18.01.2024;

- паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України №FE 116931 від 02.02.2016.

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" (надалі - АСМО "Інспектор") було згенеровано форми митного контролю:

"103-1 Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби";

"105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів";

"106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів";

Також, АСМО "Інспектор" посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур:

"За участі фізичної особи (гр. 54 МД) наявні протоколи про порушення митних правил. Розглянути питання щодо посилення митного контролю з метою недопущення повторних порушень.

Індикатор 3.3.4 Заявлення митної вартості товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено".

Тернопільською митницею направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів наступного змісту:

"Початок консультації з митним органом:

У зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме фактурну вартість та витрати на страхування (якщо здійснювалось).

Прошу відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ надати документи:

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Витяги із європейських інтернет ресурсів.

У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи:

- копію митної декларації країни відправлення;

Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи."

Уповноважена особа декларанта листом повідомила митницю про те, що всі документи для підтвердження числового значення митної вартості подані разом з ВМД. Додаткових документів немає. Протягом 10 днів не будуть надані.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2024/000003/1 від 29.01.2024, у гр. 33 якого зазначено "Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - транспортних (перевізних) документів; - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 МКУ визначено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Встановлено, що транспортний засіб придбаний польською компанією EUROCARS&COMPANY на європейському аукціоні в Італії. Згідно інвойсу з аукціону ADESA від 24,10.2023 вказано вартість транспортування в сумі 230 Євро, проте не включено в загальну ціну покупки 21040 Євро, оскільки в примітках вказано, що така вартість не була врахована в зв`язку із тим, що покупець здійснює транспортування самостійно. В інвойсі EUROCARS&COMPANY від 08.01.2024 №591/01/2024 виставленого на ім`я ОСОБА_1 вказана вартість ТЗ 21100 Євро, що лише на 60 Євро вище від ціни покупки на аукціоні та не включає витрати на транспортування даного ТЗ. Також встановлено, що в даному рахунку вказано умови поставки FCA та країну походження EU, що можна вважати помилковим. Транспортних та страхових документів, що підтверджують вартість перевезення з площадки аукціону (Італія) до Польщі не надано. Вищевикладене може свідчити про те, що документально не підтверджено всі числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні.

Крім того, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного транспортного засобу у зв`язку з тим, що вартість автомобілів зі схожими характеристиками, яка міститься на загальнодоступних Інтернет-ресурсах (mobile.de, autoscout24.com) є значно вищою за заявлену декларантом. Митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами таких транспортних засобів є вищою.

Крім того, в зв`язку із складанням протоколу про порушення митних правил від 25.01.2024 №0007/40300/24, на підставі ст. 256 з урахуванням ч. 8. статті 257 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.12р та у зв`язку з недотриманням декларантом своїх обов`язків встановлених статтею 266 МКУ, наказу Міністерства Фінансів від 30.05.2012 №651 декларанту відмовлено у митному оформленні цього транспортного засобу, що декларувався за ЕМД від 24UA41U4 від 18.01.2024.

Також декларантом було подано Висновок експертного транспортно-товарознавчого дослідження по заяві ОСОБА_1 від 22.01.2024 0409/24. Експертом зазначено: "Оглядом представленого для дослідження транспортного засобу та дослідженням наданих документів та фотозображень встановлено...". Дане твердження піддається сумніву, оскільки, експерт огляду даного ТЗ не здійснював.

Інформація вказана в платіжному дорученні від 23.10.2023 №7329314 не дає можливості підтвердити, що оплата була здійснена саме цей за трансопртний засіб, що ввозиться.

Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронне повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Встановлено, що на вимогу митного органу декларантом не було подано основних та додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість згідно ч.2 та ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: - транспортних (перевізних) документів; - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту).

За результатами проведеної консультації з декларантом не дійшли згоди про можливість визначення митної вартості згідно з положеннями статті 58 Митного кодексу України. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, не дійшли згоди про можливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ.

За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості транспортного засобу зі схожими технічними характеристиками: "легковий автомобіль марки: LEXUS, модель: NX300H, двигун-БЕНЗИН-ГІБРИД, об"єм-2494см3, потужність-114кВк/ф-4х4, рік вип. - 2020 мод.рік-2020, дата першої реєстрації 11.06.2021р. місць вкл.водія-5. Країна виробництва-ЯПОНІЯ. Наявні пошкодження по кузовуа втомобіля: протертості, подряпини", що ввозився для ОСОБА_1 (ідент. код ) обрахованого згідно митного оформлення, яке здійснено в попередньому періоді за ЕМД від 06.11.2023 №UA209180/2023/067657 на рівні 22700 Євро.".

Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації за заявленою митною вартістю за ціною договору та коригуванням митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Підставою для сумніву митного органу щодо заявленої митної вартості товару згідно з МД №24UA90U8 від 26.01.2024 були такі обставини:

1. Транспортний засіб придбаний польською компанією EUROCARS&COMPANY на європейському аукціоні в Італії. Згідно інвойсу з аукціону ADESA від 24.10.2023 вказано вартість транспортування в сумі 230 Євро, проте не включено в загальну ціну покупки 21040 Євро, оскільки в примітках вказано, що така вартість не була врахована в зв`язку із тим, що покупець здійснює транспортування самостійно.

В інвойсі EUROCARS&COMPANY від 08.01.2024 №591/01/2024 виставленого на ім`я ОСОБА_1 вказана вартість ТЗ 21100 Євро, що лише на 60 Євро вище від ціни покупки на аукціоні та не включає витрати на транспортування даного ТЗ. Також встановлено, що в даному рахунку вказано умови поставки FCA та країну походження EU, що можна вважати помилковим. Транспортних та страхових документів, що підтверджують вартість перевезення з площадки аукціону (Італія) до Польщі не надано. Вищевикладене може свідчити про те, що документально не підтверджено всі числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні.

2. Декларантом було подано висновок експертного транспортно-товарознавчого дослідження по заяві ОСОБА_1 від 22.01.2024 0409/24. Експертом зазначено: "Оглядом представленого для дослідження транспортного засобу та дослідженням наданих документів та фотозображень встановлено...". Дане твердження піддається сумніву, оскільки, експерт огляду даного ТЗ не здійснював.

3. Інформація вказана в платіжному дорученні від 23.10.2023 №7329314 не дає можливості підтвердити, що оплата була здійснена саме цей за трансопртний засіб, що ввозиться.

Крім того, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного транспортного засобу у зв`язку з тим, що вартість автомобілів зі схожими характеристиками, яка міститься на загальнодоступних Інтернет-ресурсах (mobile.de, autoscout24.com) є значно вищою за заявлену декларантом. Митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами таких транспортних засобів є вищою.

Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України документи, які подавалися із митною декларацією, суд дійшов висновку, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними та надуманими.

Так, декларант на підтвердження заявленої митної вартості подав наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) №591/01/2024 від 08.01.2024; декларація про походження товару №591/01/2024 від 08.01.2024; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №24UA41U4.001 від 18.01.2024; картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403020/2024/000024 від 25.01.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 21.11.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №7329314 від 18.01.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №б/н від 18.01.2024; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №0409/24 від 22.01.2024; внутрішній договір (контракт) доручення №1215 від 03.11.2023; договір про надання послуг митного брокера №б/н від 11.01.2024; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні №МС 754336 від 21.02.2001; інші некласифіковані документи - витяг з особистого кабінету №б/н від 18.01.2024; інші некласифіковані документи - заява на видачу посвідчення №б/н від 18.01.2024; інші некласифіковані документи - повідомлення від декларанта №б/н від 19.01.2024; інші некласифіковані документи - фото Т/З №б/н від 18.01.2024; забезпечення сплати митних платежів у вигляді грошової застави №б/н від 11.01.2024; копія митної декларації країни відправлення №24PL401010E0005134 від 08.01.2024; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу №UA.021.000366-24 від 18.01.2024; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України №FE 116931 від 02.02.2016, які є достатніми і належними для визначення митної вартості товару. Такі документи не містили розбіжностей, у них відсутні ознаки підробки, натомість містили усі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару - сідельного тягача і були достатніми для перевірки достовірності наданої інформації щодо заявленої митної вартості.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що у відповідача зазначені документи не викликали жодних сумнівів, натомість підставою винесення цього рішення слугувало спрацювання системи управління (аналізу) ризиками АСАУР.

Проте саме наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості згідно з поданими документами, а не через спрацювання АСАУР, є обов`язковою умовою для витребування додаткових документів, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

З огляду на це, на переконання суду, на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору уповноваженою особою позивача надано повний і достатній пакет документів, у відповідності до переліку, визначеного частиною другою статті 53 МК України.

Отож суд не встановив у документах, які подані декларантом до митного оформлення ознак підробки документів чи відсутності у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. В свою чергу, декларант позивача надав митному органу належні та допустимі докази на підтвердження ціни товару і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. Натомість відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у МД, поданих декларантом позивача; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Митний орган може витребувати тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості у конкретному випадку, а не всі можливі. Ненадання витребуваних документів може бути підставою для коригування тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що не спростовують сумнів митного органу щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зазначив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не довів необхідність витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості за обраним декларантом методом її визначення. Крім того, ні в спірному рішенні, ні у відзиві на позов відповідач не наводить конкретних числових значень складових митної вартості, які не підтвердженні документально.

Щодо мотивів відповідача про те, що митне оформлення аналогічних товарів проводилося за значно вищою ціною, а також, що згідно з інформацією, яка міститься на загальнодоступних Інтернет-ресурсах, вартість даного товару є вищою за заявлену декларантом, то такі обставини не є та не можуть бути самостійною підставою для підвищення митної вартості товарів відповідно до вимог МК України, оскільки ці відомості мають допоміжний інформаційний характер, а отже не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. Наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови від 23.11.2022 у справі № 810/2547/17, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 25.02.2021 у справі №810/3295/17).

У постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №815/2162/17 зазначено про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Окрім того суд зазначає, що вартість ТЗ залежить від різних чинників: комплектації, модифікації, технічних характеристик, стану авто, перебування ТЗ у ДТП, чи повністю справне, чи на ходу, показника пробігу тощо, а з наданої інформації не вбачається чи є такі ТЗ ідентичні з ТЗ позивача.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

При прийнятті спірного рішення відповідач використав інформацію АСМО "Інспектор" та навів номер і дату митної декларації, митну вартість з якої взято за основу. Так, в оскаржуваному рішенні про коригування, в 33 графі зазначено, що за основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості товару згідно ЕМД від 06.11.2023 №UA209180/2023/067657.

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників бази даних Держмитслужби. При цьому виходячи з характеристик товару такий не є ідентичним до товару задекларованого позивачем.

Отже, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

При цьому митний орган належно не обґрунтував свої рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

За наведених обставин та з урахуванням положень нормативно-правових актів, що врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу в митному оформленні (випуску) товарів за МД №24UA0U8, а тому рішення про коригування митної вартості товарів про коригування митної вартості товарів №UA403000/2024/000003/1 від 29.01.2024 належить визнати протиправним та скасувати, позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, враховуючи, що суд задовольняє позов повністю, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 1211,20 грн, перерахованого згідно з квитанцією №9346-3913-8556-3147 від 13.02.2024.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів №UA403000/2024/000003/1 від 29.01.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено і підписано 22 квітня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

відповідач:

- Тернопільська митниця (місцезнаходження: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, Тернопільська область, Тернопільський район, 46004, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.