Справа № 204/12391/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 204/12391/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.01.2024 року (головуючий суддя Приваліхіна А.І.)

в адміністративній справі №204/12391/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів поліцейського молодшого лейтенанта поліції другої роти першого батальйону Манеляко Олега Борисовича, Управління патрульної поліції в Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 25.08.2023 до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів поліцейського молодшого лейтенанта поліції другої роти першого батальйону ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції в Вінницькій області, в якому, з урахуванням уточнень, просив (а.с.18-20):

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 75553362 від 18.08.2023 року, яким накладено стягнення в розмірі 510 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.08.2023 року о 15 годині 16 хвилин молодшим лейтенантом поліції другої роти першого батальйону Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 відносно нього було винесено постанову ЕАТ №7553362 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 122 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. З вказаною постановою він не згоден, оскільки, стверджує, що фактичні обставини були інші. Так, зазначає, що він не здійснював обгін на дорозі, що має дві і більше смуг для руху, оскільки на вказаній ділянці руху взагалі не було двох смуг, що зафіксовано на відеокамері поліцейського. Стверджує, що маневр щодо обгону транспортного засобу, що був попереду нього, ним було здійснено задля уникнення аварійної ситуації, яку спричинив водій транспортного засобу, що їхав попереду. Вказує, що він разом із пасажирами їхав своєю смугою, коли транспортний засіб, що їхав попереду злякавшись патрульної машини, що була на узбіччі дороги, різко загальмував. Тому, задля уникнення аварійної ситуації, він почав гальмувати та об`їхав авто іншого водія з лівого боку. Наголошує, що на вказаній ділянці дороги немає розмітки із двома смугами, а тому він жодних правил дорожнього руху не порушував. Вказує, що працівники поліції на його пояснення та свідчення пасажирки жодної уваги не звернули, а доказів, які б свідчили про вчинене ним правопорушення, йому не надали.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.01.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що оскільки доказ вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України був знищений по закінченню строків його зберігання і суд не має можливості його дослідити та встановити обставини, що були на ньому зафіксовані, тому належним доказом є роздруківки фото ділянки автомобільної дороги міжнародного значення Е-50, складовою частиною якої є автомобільна дорога М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине», де, як вказує позивач, його було зупинено, вбачається наявність двох смуг для руху в одному напрямку, які відділені вузькою суцільною лінією від смуги із зустрічним напрямком руху.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Вказує, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, є недоведеним.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не находив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, 18.08.2023 року молодшим лейтенантом поліції другої роти першого батальйону Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 відносно нього було винесено постанову ЕАТ №7553362 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а. с. 10). З вказаної постанови вбачається, що 18 серпня 2023 року о 15 годині 14 хвилин, на автомобільній дорозі М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине» на 343 км, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyndai H-1, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив обгін на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, чим порушив п. 14.6 «е» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За вказане адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 510 гривень.

Позивач вважає протиправною постанову серії ЕАТ № 75553362 від 18.08.2023 року.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми КУпАП, Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Так, ст.7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з вимогами п. 4. Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом № 1395 від 07 листопада 2015 року МВС України, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, і ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 14.6 «е» ПДР України встановлено, що обгін заборонено на дорогах, що мають дві та більше смуги для руху в одному напрямку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення,

- чи винна дана особа в його вчиненні,

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,

- чи заподіяно майнову шкоду,

- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином вказана норма серед іншого передбачає оцінку поліцейським, чи винна особа у вчиненні правопорушення.

Водночас, при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення поліцейський надає оцінку доказам, які підтверджують факт вчинення правопорушення.

Зокрема, статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

При цьому зміст постанови про накладення адміністративного стягнення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Зокрема, у постанові про накладення адміністративного стягнення потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, відеоматеріали, показання свідків чи будь-які інші докази, що передбачені ст.251 КУпАП, матеріали справи не містять.

Водночас, матеріали справи містять роздруківку фото ділянки автомобільної дороги міжнародного значення Е-50, складовою частиною якої є автомобільна дорога М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине», де, як вказує позивач, його було зупинено (а. с. 7), вбачається наявність двох смуг для руху в одному напрямку, які відділені вузькою суцільною лінією від смуги із зустрічним напрямком руху.

На думку колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, відеоматеріали, показання свідків чи будь-які інші докази, що передбачені ст.251 КУпАП, матеріали справи не містять, то відповідачем не доведено обставин, що викладені в постанові серії ЕАТ № 75453362 від 18 серпня 2023 року.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції відсутність доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення (здійснення обгону на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку) не дають підстав для підтвердження події правопорушення та встановлення вини особи у вчинені цього правопорушення.

Слід зазначити, що наявність самої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Також колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені особою яка може бути зацікавленою, отже підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що дає підстави для висновку, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності дій/рішень.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 року по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 року по справі №743/1128/17, від 15.11.2018 року по справі №524/5536/17.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вищезазначене є підставою для висновку про скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду підлягають розподілу витрати у справі на користь позивачки (сплата судового збору за подання позову та апеляційної скарги) в загальному розмірі 1342,00 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (що знаходиться за адресою вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ).

Керуючись ст. 241-245, 250, 272, 286, 311, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.01.2024 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідачів поліцейського молодшого лейтенанта поліції другої роти першого батальйону Манеляко Олега Борисовича, Управління патрульної поліції в Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 75553362 від 18 серпня 2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 1342,00 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (що знаходиться за адресою вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 17.04.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова