Справа № 120/9258/22
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/9258/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук К.О.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

17 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушнір В. В.,

представника позивача Ноги Н.А.,

представника відповідача: Спесивцева В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2022 року Головне управління ДПС у Львівській області (ГУ ДПС у Львівській області) звернулось в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача до бюджету податковий борг в розмірі 49720,67 грн.

30 листопада 2023 року Вінницький окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення позовних вимог частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 14315,23 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині відмовлених позовних вимог позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник відповідача про задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено те, що ОСОБА_1 з 13 вересня 2017 року по 26 червня 2019 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та перебувала на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Львівській області.

Однак, з 24 липня 2019 року ОСОБА_1 змінила реєстрацію місця проживання на АДРЕСА_2 , що підтверджується листами від 21 листопада 2022 року відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Вінницькій області та Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради.

Так, 03 березня 2020 року Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання фізичною особою ОСОБА_1 вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, за результатами якої складено акт № 462/33.6-03/ від 03 березня 2020 року.

Із змісту акту слідує, що ОСОБА_1 протягом 2017-2018 років отримала дохід, який підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи. Так, перевіркою встановлено, що в 2017 році ОСОБА_1 отримала дохід в сумі 655000 гривень в результаті успадкованого чи отриманого у дарунок майна, а в 2018 році дохід в сумі 479199 гривень в результаті успадкованого чи отриманого у дарунок майна.

За таких обставин, контролюючим органом встановлено наступні порушення:

-пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст. 179 ПК України в частині неподання декларацій про майновий стан і доходи за 2017 та 2018 роки;

- пп. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164, п. 167.2 ст. 167 ПК України, в результаті чого податковим органом донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2017-2018 роки в сумі 27234,95 гривень (за 2017 рік - в сумі 3275 гривень, за 2018 рік - в сумі 23959,95 гривень);

- пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.5, пп. 1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", в результаті чого донараховано військовий збір за 2017-2018 роки в сумі 8170,49 гривень (за 2017 рік - в сумі 982,50 гривень, за 2018 рік - в сумі 7187,99 гривень).

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Львівській області 09 квітня 2020 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

-№, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 27234,95 гривень та за штрафними санкціями на 6808,73 гривень;

- №, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування" на суму 340 гривень;

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 8170,49 гривень та за штрафними санкціями на 2042,63 гривень.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлено на адресу: АДРЕСА_1 .

10 червня 2020 року Головним управлінням ДПС у Львівській області сформовано податкову вимогу № 127125-54, яка надіслана на адресу: АДРЕСА_2 .

Крім того, 09 квітня 2020 року відповідачем до Головного управління ДПС у Вінницькій області подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, у якій самостійно визначено до сплати суму податку на доходи фізичних осіб в розмірі 3275 гривень та з військового збору в сумі 982,50 гривень. Такі податкові зобов`язання розраховано, виходячи із загальної суми доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу, що становить 655000 гривень.

Також, 01 липня 2020 року ОСОБА_1 подано до Головного управління ДПС у Вінницькій області податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, у якій визначено до сплати суму податку на доходи фізичних осіб в розмірі 23959,95 гривень та з військового збору в розмірі 7187,99 гривень. Такі податкові зобов`язання розраховано, виходячи із загальної суми доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу, що становить 479199 гривень.

У матеріалах справи містяться копії квитанцій згідно яких ОСОБА_1 сплатила самостійно задекларовані податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 27 234,95 гривень, а також податкові зобов`язання з військового збору в загальному розмірі 8 170,49 гривень.

При цьому, із довідки Головного управління ДПС у Львівській області від 25 серпня 2022 року № 6363/5/13-01-13-03 слідує, що заборгованість ОСОБА_1 складає:

-38325,12 гривень з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (27234,95 гривень - основний платіж, 7148,73 гривень - штрафні санкції та 3941,44 гривень - пеня);

- 11395,55 гривень з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (8170, 49 гривень - основний платіж, 2042,62 гривень - штрафні санкції та 1182,44 гривень пеня).

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог частково.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки (пункт 58.1 статті 58 ПК України).

Статтею 59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ГУ ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання фізичною особою ОСОБА_1 вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, за результатами якої складено акт від 03 березня 2020 року № 462/33.6-03/.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Львівській області 09 квітня 2020 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

-№, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 27234,95 гривень та за штрафними санкціями на 6808,73 гривень;

- №, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування" на суму 340 гривень;

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 8170,49 гривень та за штрафними санкціями на 2042,63 гривень.

Загальна сума визначених такими рішеннями грошових зобов`язань склала 49 720,67 гривень.

Вказані податкові повідомлення-рішення контролюючим органом направлено відповідачці на адресу: АДРЕСА_1 .

10 червня 2020 року Головним управлінням ДПС у Львівській області сформована податкова вимога № 127125-54, що надіслана за адресою: АДРЕСА_2 , яка отримана відповідачем 27 червня 2020 року.

Так, з 24 липня 2019 року відповідач зареєстрована за адресою місця проживання: АДРЕСА_2 .

У зв`язку із отриманням доходу у вигляді вартості успадкованого отриманого у дарунок майна ОСОБА_1 09 квітня 2020 року подано до Головного управління ДПС у Вінницькій області податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, у якій самостійно визначено до сплати податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 3275 гривень та з військового збору в сумі 982,50 гривень, а 01 липня 2020 року ОСОБА_1 подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, у якій визначено до сплати податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 23959,95 гривень та з військового збору в розмірі 7187,99 гривень.

Так, ОСОБА_1 самостійно сплатила задекларовані податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 27 234,95 гривень, а також податкове зобов`язання з військового збору в розмірі 8 170,49 гривень, що підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.

При цьому, прийнятими Головним управлінням ДПС у Львівській області податковими повідомленнями-рішеннями № , № та № від 09 квітня 2020 року відповідачу донараховано податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 27 234,95 гривень, а також податкові зобов`язання з військового збору в розмірі 8 170,49 гривень.

Тобто, суми податкових зобов`язань, що визначені до сплати відповідачу податковими рішеннями, та суми податкових зобов`язань, що самостійно задекларовані відповідачем у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2017 та 2018 роки, є тотожними.

Відтак, враховуючи сплату ОСОБА_1 податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 27 234,95 гривень, а також податкових зобов`язань з військового збору в розмірі 8 170,49 гривень, розмір яких узгоджується із сумами податкових зобов`язань, що визначені податковими повідомленнями-рішеннями (окрім штрафних санкцій), свідчить про відсутність у ОСОБА_1 заборгованості перед бюджетом за вказаними вище податковими зобов`язаннями в означених розмірах.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що стягнення з ОСОБА_1 сум податку з доходів фізичних осіб в розмірі 27234,95 гривень та військового збору в розмірі 8170,49 гривень, які сплачені нею на виконання поданих податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2017 та 2018 роки, у яких визначено до сплати такі ж самі суми податку та збору, призведе до подвійного оподаткування, що є недопустимим, а відтак в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Водночас матеріали справи не містять доказів сплати заборгованості по штрафним санкціям в загальному розмірі 9191,36 гривень, що визначені податковими повідомленнями-рішеннями № , № та № від 09 квітня 2020 року, а також пені в загальному розмірі 5123,88 гривень, нарахованої у зв`язку з несвоєчасною сплатою податкових зобов`язань (про розмір нарахованої пені свідчить витяг з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 ).

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у відповідача податкового боргу в загальному розмірі 14315,23 гривень (9191,35 гривень (штрафні санкції) + 5123,88 гривень (пеня), який підлягає стягненню.

Враховуючи те, що в цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому колегія суддів не надає їм оцінку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 квітня 2024 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.