Справа № 120/1259/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 квітня 2024 р. Справа № 120/1259/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Вінницькій області" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2024 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Вінницькій області".

Позовні вимоги обґрунтовуються протиправністю дій відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, з обов`язковим зазначенням окремим рядком індексації грошового забезпечення за листопад 2019 року в сумі 887,09 грн, для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Ухвалою суду від 06.02.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

08.02.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що позивач вже звертався до суду з тих самих підстав та про той самий предмет і рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі № 120/8985/22 у задоволенні відповідного позову відмовлено. Незважаючи на це, позивач повторно звернувся до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Вінницькій області" з завою, в якій просив виготовити нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року та зазначити у ній окремим рядком індексацію грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії. Відтак листом від 31.07.2023 позивачу надано відповідь, якою у видачі довідки відмовлено.

14.02.2024 поштою до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує доводи відповідач та просить позов задовольнити у повному обсязі.

22.02.2024 до суду надійшли заперечення, в яких відповідач підтримує свою позицію, наведену у відзиві, та просить суд позов залишити без задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача-суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Водночас в силу приписів п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд зобов`язаний закрити провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, умовами застосування наведеної підстави для закриття провадження у справі є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих самих підстав.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними.

У свою чергу під підставою позову треба розуміти ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, тоді як предмет позову це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відтак, після набрання рішенням законної сили, сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Тому для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Крім того, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.10.2021 року у справі №233/2021/19, процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності також суб`єктний і об`єктний критерії. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші додатковими. Тобто на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом.

Суд враховує, що предметом спору у цій справі є основна вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року відповідно до статей 43,63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, постанови КМУ "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 № 988, із обов`язковим зазначенням, крім відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) премії, зазначених у довідці ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Вінницькій області" від 15.06.2021 № 515, окремим рядком індексації грошового забезпечення за листопад 2019 року в сумі 887,09 для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії позивача ;

Похідною від вищеззначеної є вимога позивача про зобов`язання відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року відповідно до статей 43,63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, постанови КМУ "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 № 988, із обов`язковим зазначенням, крім відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) премії, зазначених у довідці ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Вінницькій області" від 15.06.2021 № 515, окремим рядком індексації грошового забезпечення за листопад 2019 року в сумі 887,09 для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Втім, як встановлено судом, у провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 120/8985/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області", в якій позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у оформленні довідки про розмір грошового забезпечення з включенням до неї індексації грошового забезпечення для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії;

- зобов`язати відповідача виготовити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати , підвищення) премії та індексації грошового забезпечення, для подальшого проведення з 01 грудня 2019 (першого числа місяця , що йде за місяцем в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії.

Рішенням суду від 13.04.2023 у справі № 120/8985/22 у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

При цьому, відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив, зокрема, з таких мотивів:

"Підставою для проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведеного на підставі рішення Кабінету Міністрів України, оскільки саме цьому органу законодавчо надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри грошового забезпечення для такого перерахунку. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу, з якого пенсіонер звільнився зі служби, відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.

Суд вказує, що враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

При цьому, висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, на які посилається позивач в адміністративному позові, не є релевантними у цій справі, адже предметом провадження по справі №240/7853/19 були обставини того, що на час призначення пенсії особи мали право на включення до складу її грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ними індексації грошового забезпечення.

Натомість предметом спору у цій справі є зобов`язання відповідача включити у довідку про складові грошового забезпечення, встановлених за відповідною посадою, суми індексації для перерахунку пенсії.

За таких обставин, суд доходить висновку, що індексація грошового забезпечення не підлягає врахуванню при перерахунку пенсії на підставі ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду, зокрема від 08.02.2023 року по справі №120/18118/21-а та від 10.04.2023 року по справі № 600/5019/21-а.

Окрім того, відповідно до ст. 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Отже, враховуючи, що право на перерахунок пенсії виникає з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, що в розумінні Порядку № 1078 є базовим при проведенні індексації, суд вважає, що розмір підвищеного грошового забезпечення не підлягає індексації на момент його застосування для перерахунку пенсії.

Саме проведення індексації призначеної (перерахованої) позивачу пенсії (з урахуванням надбавок, доплат та підвищень) є встановленим, у тому числі Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", механізмом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг, реалізація якого дає підстави стверджувати про дотримання державних гарантій, спрямованих на підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, у розумінні Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно не включено до довідки для проведення перерахунку індексацію з 01.12.2019 р., а отже позов не підлягає задоволенню.".

Відповідне судове рішення набрало законної сили 14.05.2023.

Отже, змістовний порівняльний аналіз підстав та предметів позовів в обох справах, а такох заявлених у них позовних вимог, свідчить про те, що позивачем ОСОБА_1 фактично заявлено тотожні позовні вимоги, які мають однаковий предмет підготовка та подання до пенсійного органу нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на листопад 2019 року з обов`язковим зазначенням у ній розміру індексації грошового забезпечення.

І хоча звертаючись до суду з цим позовом позивач уточнює (конкретизує) суму такої індексації та визначає її у розмірі 887,09 грн, суд наголошує на тому, що ключовою підставою (мотивом) для відмови у задоволенні позову у справі № 120/8985/22 став висновок суду про те, що індексація грошового забезпечення взагалі не підлягає включенню до відповідної довідки.

Таким чином, вирішення спору по суті у межах справи № 120/1259/24 призведе до наявності двох судових рішень з одного й того ж питання.

Відтак, на переконання суду, наявні підстави для закриття провадження у цій справі в силу положень п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки є таке, що набрало законної сили судове рішення у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 238, 240, 248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Вінницькій області" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії закрити.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

За правилами, встановленими ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сало Павло Ігорович