Справа № 340/579/24
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/579/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому із урахуванням уточненого, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ), що полягає у не розгляді рапорту ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) від 12.12.2023 про нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за весь час затримки з червня 2022 по теперішній час;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) розглянути рапорт ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) від 12.12.2023 про нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за весь час затримки з червня 2022 по теперішній час.

Ухвалою судді від 05.02.2024 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення її недоліків (а.с.20).

Представником позивача усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 26.02.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.35).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача послався на те, що ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . До складу 57-ї бригади входять, зокрема, військові частини НОМЕР_4 та НОМЕР_1 . Військова частина НОМЕР_1 підпорядковується командиру бригади - командиру військової частини НОМЕР_4 . Вказує, що військовою частиною НОМЕР_1 , з незрозумілих причин, з червня 2022 року не нараховується та не виплачується ОСОБА_1 грошове забезпечення та додаткова винагорода до грошового забезпечення. 13.12.2023 позивач надіслав на поштову адресу військової частини НОМЕР_1 рапорт про нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за весь час затримки. 15.12.2023 рапорт позивача від 12.12.2023 було вручено уповноваженій особі військової частини НОМЕР_1 . Однак, до теперішнього часу рапорт позивача від 12.12.2023 про нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за весь час затримки командуванням військової частини НОМЕР_1 не розглянуто, відповіді не надано та не виплачено ОСОБА_1 належного йому грошового забезпечення та додаткової винагороди за весь час затримки - з червня 2022 року по теперішній час.

Суд зазначає, що ухвалою судді від 26.02.2024 зобов`язано відповідача, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, подати до суду: докази щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 від 12.12.2023 про нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за весь час затримки (а.с.35зв.).

Зазначена ухвала направлена відповідачу рекомендованим поштовим відправленням, однак повернулась на адресу суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.36).

Відповідно до частини 6 статті 251 КАС України, ухвала судді від 26.02.2024 вважається врученою відповідачу.

Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою суду від 26.03.2024 зобов`язано відповідача військову частину НОМЕР_1 , повторно, протягом трьох днів з дня вручення даної ухвали, подати до суду: докази щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 від 12.12.2023 про нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за весь час затримки. Зобов`язано Міністерство оборони України забезпечити виконання ухвали суду військовою частиною НОМЕР_1 та повідомити про її місцезнаходження. (а.с.39-40).

Зазначену ухвалу суду вручено представнику відповідача 04.04.2024 (а.с.44), а також представнику Міністерства оборони України 08.04.2024 (а.с.45).

Ухвали суду про витребування доказів не виконані на дату винесення рішення у справі.

З огляду на викладене, судом вжито усіх можливих заходів для отримання витребуваних доказів, натомість суд їх не отримав із незалежних від нього обставин, тому вважає за можливе розглянути справу за наявними документами.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що згідно військового квитка серії НОМЕР_5 , наданих ОСОБА_1 , останній запис датується 12.02.2021, про службу в ВЧ НОМЕР_1 (а.с.11).

ОСОБА_1 зазначив, що військовою частиною НОМЕР_1 , з незрозумілих йому причин, з червня 2022 року не нараховується та не виплачується грошове забезпечення та додаткова винагорода до грошового забезпечення, що підтверджується довідкою форми ОК-7 від 17.07.2023 (а.с.30)

13.12.2023 позивач надіслав на поштову адресу військової частини НОМЕР_1 , рапорт від 12.12.2023 до командування військової частини НОМЕР_1 (а.с. 8), в якому просив:

- повідомити підстави не нарахування та не виплати йому, молодшому сержанту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошового забезпечення та додаткової винагороди;

- нарахувати та виплатити йому, молодшому сержанту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належне йому грошове забезпечення та додаткову винагороду за весь час затримки

15.12.2023 рапорт позивача від 12.12.2023 було вручено уповноваженій особі військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується роздруківкою з сайту поштового оператора (а.с.9, 14).

Як зазначає позивач, його рапорт не розглянуто, що стало підставою для звернення до суду.

Доказів розгляду відповідачем вказаного рапорту, суду не надано.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжує діяти.

Згідно частини першої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з ч.9 ст.1 Закону №2232-XII визначено, що військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.

За нормами частини третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За нормами частини другої статті 2 Закону №2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Згідно частини шостої статті 2 Закону №2232-ХІІ видами військової служби є, зокрема,

військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

Відповідно до абзацу 2 пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (надалі - Положення) право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за N 745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова №168, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті.

Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 (далі Інструкція №170) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до пункту 1.5 Інструкції №170 для встановлення, зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України, видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України, окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах, організаціях, (далі - військові частини), оформляються: подання (додаток 1), рішення колегіальних органів, утворених і діючих відповідно до законодавчих актів і актів Міністерства оборони України, Резерв кандидатів для просування по службі (додаток 2), План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад (далі - План переміщення на посади) (додаток 16) на військовослужбовців крім тих, які проходять строкову військову службу, зокрема щодо призначення на посади; переміщення; направлення до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, розвідувальних органів та державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, а також Державної спеціальної служби зв`язку та захисту інформації України (далі - інших військових формувань) для дальшого проходження військової служби з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України.

З огляду на положення зазначених норм, за наслідком поданого позивачем рапорту його командиром (начальником) мали бути прийняті відповідні рішення (накази) або про його задоволення або рішення (наказ) про відмову у його задоволенні, при цьому воно має бути обґрунтованим із посиланням на норми чинного законодавства.

Отже, звернення позивача з відповідним рапортом породжує у відповідача обов`язок розглянути такий рапорт та прийняти, за наслідками такого розгляду, відповідне рішення.

Станом на день розгляду справи доказів, що рапорт позивача було розглянуто, або позивач його відкликав, суду не надано.

Додатково, суд зазначає, що у разі якщо позивач не перебуває в штаті військової частини НОМЕР_1 , відповідач мав надати до суду відповідні докази.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своєї бездіяльності.

Зважаючи на відсутність відомостей про прийняття рішення за рапортом позивача, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Судових витрат, які підлягають розподілу на користь сторін не встановлено.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не розгляді рапорту ОСОБА_1 від 12.12.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 12.12.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА