Справа № 160/3431/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2024 рокуСправа №160/3431/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної гвардії України, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Національної гвардії України від 20.10.2023 р. про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 інвалідності 3-ї групи та наявності захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталося після 01 січня 2014 року;
зобов`язати Головне управління Національної гвардії України вирішити питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням інвалідності 3-ї групи та наявності захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини, в розмірі 250 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності та наявності захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини , він набув право на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975. Відмову у виплаті одноразової грошової допомоги відповідачем, він вважає протиправною.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 року відкрито провадження у справі №160/3431/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Від Головного управління Національної гвардії України надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач вважає позовну заяву безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до абзацу другого пункту 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медикосоціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.
З дня первинного встановлення позивачу третьої групи інвалідності, внаслідок трудового каліцтва до дня встановлення йому третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини минуло більш ніж два роки, і не було надано інформацію про отримання одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати за первинне встановлення з 16 березня 2021 року інвалідності позивачу.
Ураховуючи зазначене та на виконання абзацу другого пункту 8 Порядку Комісією прийнято рішення, що призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу за встановлену при повторному огляді з 02 травня 2023 року третю групу інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини не здійснювати, до того часу поки не будуть внесені Кабінетом Міністрів України відповідні зміни до вище зазначеного пункту (копія протоколу від 20.10.2023 № 601/975 наявна в матеріалах справи).
Позивачем надана відповідь на відзив.
Позивач наголошує, що відповідно до частини другої статті 16 Закону №2011- ХІІ встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, відповідно до пункту 4, встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Доводи відповідача про відсутність правових підстав на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням позивачу у 2023р. інвалідності пов`язаної із захистом Батьківщини не ґрунтуються на нормі закону.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 11.11.2016 є учасником бойових дій.
Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №7/66 від 20.10.2017 ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській області у період її проведення у складі В/ч пп НОМЕР_2 з 13.11.2014 по 30.09.2015.
Довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 24.03.2023 №555 підтверджується, що позивач в період з 26.08.2022 по 14.10.2022; з 15.10.2022 по 27.11.2022; з 14.12.2022 по 03.01.2023 брав участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) м. Харків (ОУВ «Харків») Харківської області.
Як повідомлено відповідачем відповідно до копії довідки від 31.03.2021 серії 12 ААВ №146491 Комунальним закладом «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» Павлоградською МСЕК позивачу при первинному огляді з 16 березня 2021 року було встановлено третю групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва та 60% втрати працездатності.
Відповідно до копії довідки від 30.05.2023 серії 12ААГ №191379 Комунальним закладом «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» Обласною МСЕК №4 позивачу при повторному огляді з 02 травня 2023 року було встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини та 45% втрати працездатності.
Головне управління Національної гвардії України, розглянувши звернення позивача щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, листом №27/11/3-Н-5125 від 22.12.2023 повідомило, що відповідно до п. 13 Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2013 року №975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пункті 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів (Головне управління НГУ) у місячний строк після надходження документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення її на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання для письмового повідомлення заявника.
Протоколом №601/975 засідання комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року, затвердженого командувачем Національної гвардії України 20.10.2023 запропоновано не здійснювати ОСОБА_1 призначення і виплату одноразової грошової допомоги, керуючись абз. 2 п. 8 Порядку №975 посилаючись на те, що з дня первинного встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності, внаслідок трудового каліцтва до дня встановлення ОСОБА_2 третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини минуло більш ніж два роки, і не було надано інформацію про отримання одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати за первинне встановлення з 16 березня 2021 року інвалідності ОСОБА_2 .
Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач за захистом свої порушених прав і інтересів звернувся з позовом до суду
Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Закон № 2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 1 ст. 16 Закону України № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (підп. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII).
За пунктами 9, 10 ст 16-3 Закону № 2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року, прийнятою відповідно до пункту 2 статті16-2 та пункту 9 статті16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (Порядок №975).
Пунктом 3 Порядку №975 (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;
у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Визначальним та достатнім для встановлення права на виплату ОГД є не ступінь тяжкості ушкодження здоров`я, а рішення органу МСЕК про наявність такого ушкодження (яке викликало втрату працездатності або встановлення групи інвалідності).
За підп. 1 п. 6 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується:
військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.
За п. 8. Порядку №975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що в разі якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі ж повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.
З цього приводу суд зазначає, що за змістом вказаної норми, особа, яка мала певну групу інвалідності та отримала у зв`язку з цим одноразову грошову допомогу, у розмірі, що відповідає цій групі інвалідності, може мати право на отримання на виплату допомоги у ще більшому розмірі, з урахуванням раніше виплаченої суми, якщо після первинного встановлення інвалідності цій особі буде встановлено вищу групу інвалідності.
Разом з цим, за змістом цього пункту, така виплата, з урахуванням раніше виплаченої суми, можлива лише, якщо повторне встановлення інвалідності вищої групи відбулось не пізніше, ніж протягом двох років з часу первинного встановлення інвалідності.
Тобто, вказаною нормою передбачені обмежувальні умови лише для тих випадків, коли після первинного встановлення інвалідності особа отримала відповідну суму допомоги та набула право на виплату з урахуванням вже отриманої суми.
Що ж стосується спірних правовідносин, суд зазначає, що ст. 3 Закону № 2011-XII визначена сфера дії цього Закону. Так, за ч. 1 цієї статті дія цього Закону поширюється на:
1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей;
2) військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти;
3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей;
4) членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони України.
Тобто, право на отримання одноразової грошової допомоги за цим Законом пов`язується з виконанням обов`язків військової служби чи після звільнення з військової служби з інвалідністю внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва).
Перший раз позивачу 16.03.2021 третя група інвалідності була встановлена внаслідок трудового каліцтва. Тобто, не була пов`язана з виконанням військової служби.
Позивач не отримував грошової допомоги у зв`язку з первинним встановленням інвалідності.
До того ж 30.03.2022 МСЕК було видано ОСОБА_1 довідку №10 про невизнання його інвалідом.
05.04.2022 Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 було проведено медичний огляд ОСОБА_1 і поставлено діагноз «здоровий». На підставі графи ІІ Розкладу хвороб, графи 1-8 ТДВ Б ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби, що підтверджується довідкою Військово-лікарської комісії №1/2480 від 05.04.2022.
Отже, група інвалідності пов`язана з військової службою у зв`язку із захистом Батьківщини вперше була встановлена позивачу 02.05.2023, що підтверджується довідкою серії 12ААГ №191379 Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» Обласної МСЕК №4.
Суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин не застосовуються обмежувальні умови передбачені п. 8 Порядку №975. При цьому , суд вважає безпідставним у позовних вимогах зазначення позивачем призначити і виплатити допомогу «з урахуванням раніше виплачених сум», як викладено у п. 8 Порядку №975, оскільки до цього така виплата позивачу проведена не була.
Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» , а тому розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України судом не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статями 139,243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Національної гвардії України від 20.10.2023 р. про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 інвалідності 3-ї групи та наявності захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталося після 01 січня 2014 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона