Справа № 520/848/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 р. № 520/848/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати Рішення № 42 від 04 жовтня 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії по інвалідності III група, поранення ТАК пов`язане з захистом Батьківщини, ОСОБА_1 ;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , пенсію по інвалідності III група, поранення ТАК пов`язане з захистом Батьківщини, відповідно до ч.2 ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення до територіальних органів Пенсійного фонду - з 26.09.2023 року.

В обґрунтування позову зазначено, що Рішення № 42 від 04 жовтня 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії по інвалідності III група, поранення ТАК пов`язане з захистом Батьківщини, ОСОБА_1 є протиправним та таким, що порушує права позивача на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 15.01.2024 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 08.02.2024 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що оскаржуване позивачем рішення № 42 від 04 жовтня 2023 року є таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.09.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії по інвалідності ІІІ групи, поранення пов`язане з захистом Батьківщини, відповідно до ст. 32 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До вказаної заяви позивачем було долучено наступні документи, а саме: виписку з акту огляду МСЕК про встановлення, зняття або зміну групи інвалідності; військовий квиток; диплом про навчання; довідка із СПВО про заробітну плату з 01.07.2000р. по день звернення; довідку про відкритий рахунок в банку; довідку про присвоєння індивідуального номеру; паспорт; трудову книжку.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.10.2023 року № 42 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності III група, поранення пов`язане з захистом Батьківщини.

У вказаному рішенні відповідачем було зазначено, що вік заявника складає 44 роки 05 місяців 04 днів. Необхідний страховий стаж становить 10 років.

В коментарі зазначено, що відповідно до ст. 32 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії по інвалідності ІІІ мають особи віком від 43 років до досягнення особою 45 років включно при наявності 10 років страхового стажу. Страховий стаж заявника становить 03 роки 02 місяці 0 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховані всі періоди роботи.

Також у вказаному рішенні зазначено про відсутність посвідчення інваліда війни.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно приписів статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі-Закон №1058-IV).

Згідно частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно частини першої статті 32 Закону №1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю II та III груп: від 43 років до досягнення особою 45 років включно - 10 років;

Як встановлено під час розгляду справи в оскаржуваному рішенні № 42 від 04 жовтня 2023 року встановлено, що вік заявника складає 44 роки 05 місяців 04 днів. Необхідний страховий стаж становить 10 років. Страховий стаж заявника становить 03 роки 02 місяці 0 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховані всі періоди роботи. Зазначене також не заперечується позивачем по справі.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії по інвалідності.

При цьому в позовній заяві позивач посилається на те, що з 28.02.2022 року по 26.06.2023 року він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . З 27.06.2023 року перебуває на військовій службі у другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою № 3/3687 від 17.07.2023 року. Є особою, яка приймала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з чим військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується довідкою № 13/15/473 від 22.09.2023 року.

Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (серія) 12 ААВ № 704236 від 11.07.2023 року позивачу первинно встановлена ІІІ група інвалідності.

Причина інвалідності - поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

З огляду на зазначене позивач вважає, що оскільки інвалідність настала в наслідок поранення в період проходження строкової військової служби, то відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону №1058-IV він має право на пенсію по інвалідності незалежно від наявності страхового стажу.

Однак суд зазначає, що зазначене є підставою для призначення позивачу пенсії по інвалідності відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону №1058-IV, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону №1058-IV встановлено, що якщо інвалідність настала в період проходження строкової військової служби або внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), у особи, яка звернулася за медичною допомогою у період з 21 листопада 2013 року по 30 квітня 2014 року, то пенсія по інвалідності призначається особі незалежно від наявності страхового стажу.

Таким чином суд зазначає, що позивач не відноситься до категорії осіб, які мають право на призначення пенсії по інвалідності незалежно від наявності страхового стажу, оскільки інвалідність позивача не пов`язана з проходження строкової військової служби під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності) та інвалідність отримана позивачем не після звернення за медичною допомогою у період з 21 листопада 2013 року по 30 квітня 2014 року, а отже посилання позивача на ч. 2 ст. 32 Закону №1058-IV є безпідставним.

Таким чином суд дійшов висновку, що оскаржуване позивачем Рішення № 42 від 04 жовтня 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії є таким, що винесено в межах чинного законодавства України та не підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.