Справа № 600/3301/23-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/3301/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов Олег Валерійович

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

18 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним рішення №46 від 11.11.2022 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії за заявою від 03.11.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах із пониженням віку з 03.11.2022, з часу подачі заяви.

Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії від 11.11.2022 №46;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецької області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , який дає право призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, періоди роботи з 27.07.1988 по 19.05.1993 та з 21.10.1993 по 04.10.1996;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 03.11.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині цього рішення.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 03.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Чернівецькій області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Однак, листом від 21.11.2022 №2400-1706-8/39402 ГУ ПФУ в Чернівецькій області повідомлено позивача про прийняте 11.11.2022, в умовах розподілу та опрацювання звернень за принципом єдиної черги, рішення №46 про відмову у призначенні пенсії.

Судом встановлено, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 03.11.2022, відповідно до екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, рішення від 11.11.2022 №46 про відмову у призначенні пенсії прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Дослідженням вказаного рішення встановлено, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, з тих підстав, що до його пільгового стажу не враховано:

- період роботи з 27.07.1988 по 19.05.1993 на посаді диспетчера служби руху в Чернівецькому авіаційному підприємстві Українського об`єднання цивільної авіації, оскільки не надано пільгову довіку;

- період роботи з 21.10.1993 по 04.10.1996 на посаді диспетчера управління повітряним рухом, згідно довідки №20.2-22/72/22 від 30.08.2022, враховуючи, що згідно довідки №15296/8 від 06.09.2022 атестація робочих місць проведена вперше в 2004 році (застосовується впродовж 5 років після затвердження результатів).

При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 30 років 05 місяців 25 днів, за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, в силу частини 1 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV, в редакції, чинні на час подання позивачем заяви про призначення пенсії) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок.

У відповідності до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі Порядок № 383), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 р. за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р. (приклади у додатках 1, 2).

Тобто, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факт перебування на посаді або виконання робіт, що містяться у списку №1.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637.

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що згідно статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637, в редакції, чинні на час подання позивачем заяви про призначення пенсії).

Так, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі (пункт 17 Порядку №637).

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Також, відповідно до пункту 20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, за приписами наведених норм уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Як встановлено з матеріалів справи, згідно оскаржуваного рішення позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, з тих підстав, що до його пільгового стажу не враховано:

- період роботи з 27.07.1988 по 19.05.1993 на посаді диспетчера служби руху в Чернівецькому авіаційному підприємстві Українського об`єднання цивільної авіації, оскільки не надано пільгову довіку;

- період роботи з 21.10.1993 по 04.10.1996 на посаді диспетчера управління повітряним рухом, згідно довідки №20.2-22/72/22 від 30.08.2022, враховуючи, що згідно довідки №15296/8 від 06.09.2022 атестація робочих місць проведена вперше в 2004 році (застосовується впродовж 5 років після затвердження результатів).

Слід зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (чинна у період з 11.03.1994 по 16.01.2003), затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пільгових умовах.

Так, до Розділу XXI Транспорт Списку №1 відповідно до цієї Постанови №162 включені наступні посади:

- 541) працівники (диспетчери, диспетчери-інструктори, старші диспетчери, керівники польотів), які здійснюють безпосереднє управління повітряним рухом в зонах аеропортів, аеровузліз, аеродромно-диспетчерських, районних, допоміжних центрах і їх секторах, місцевих диспетчерських пунктах з найбільшою інтенсивністю або складністю руху.

Судом дослідженого наявну у матеріалах справи копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , згідно якої підтверджуються наступні періоди роботи позивача:

- з 27.07.1988 по 19.05.1993 на посаді диспетчера служби руху в Чернівецькому авіаційному підприємстві Українського об`єднання цивільної авіації;

- з 20.05.1993 по 04.10.1996 на посаді диспетчера управління повітряним рухом в Чернівецькій філії Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух».

Вказаний період роботи з 20.05.1993 по 04.10.1996 на посаді диспетчера управління повітряним рухом в Чернівецькій філії Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» також підтверджується довідкою Львівського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №20.2-19/29/21 від 23.06.2021.

Водночас, зазначені вище періоди роботи підтверджуються також довідкою Львівського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 08.07.2021 №20.9-39/96 про заробіток для обчислення пенсії, що видана ОСОБА_1 , яка свідчить про дійсну зайнятість на посадах.

При цьому, в оскаржуваному рішенні відповідачем повідомлено про те, що ним не враховано період роботи позивача з 27.07.1988 по 19.05.1993, оскільки не надано пільгову довідку; а період з 21.10.1993 по 04.10.1996 оскільки згідно довідки №15296/8 від 06.09.2022 атестація робочих місць проведена вперше в 2004 році (застосовується впродовж 5 років після затвердження результатів).

Слід зазначити, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи із зазначенням відповідного Списку до якого віднесено професію працівника визначає саме підприємство шляхом надання уточнюючої довідки.

Однак, у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі № 577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі № 550/927/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: 1) за відсутності трудової книжки як такої або 2) необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відтак, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

В свою чергу, уточнююча довідка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Зазначена довідка необхідна для подальшого її надання відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Таким чином, слід наголосити, що уточнюючі довідки необхідні у випадку відсутності у трудовій книжці необхідних відомостей.

Оскільки трудова книжка позивача містить в собі вищенаведені записи щодо характеру роботи у спірний період, суд вважає, що відповідачем безпідставно не враховано до спеціального страхового стажу за Списком № 1 період роботи позивача: з 27.07.1988 по 19.05.1993 на посаді диспетчера служби руху в Чернівецькому авіаційному підприємстві Українського об`єднання цивільної авіації; з 21.10.1993 по 04.10.1996 на посаді диспетчера управління повітряним рухом в Чернівецькій філії Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух».

Поряд з цим, жодних посилань на недоліки в оформленні записів трудової книжки щодо спірних період ні у листі від 21.11.2022 №2400-1706-8/39402 ГУ ПФУ в Чернівецькій області, ні у оскаржуваному рішенні від 11.11.2022 №46 про відмову у призначенні пенсії ГУ ПФУ в Тернопільській області, ні у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях, відповідачем та третьою особою не наведено.

Стосовно необхідності надання відомостей про проведення атестації робочих місць, то слід звернути увагу на те, що метою проведення атестації робочих місць є регулювання відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок № 442) та передбачає, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна ж мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць, відповідно до пункту 6 Порядку № 442, передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8, 9 Порядку № 442 визначено, що проведення атестації робочих місць за умовами праці визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговими пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, зокрема, у зв`язку із зайнятістю на шкідливих умовах праці за Списком №1, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Такими документами можуть бути карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

За змістом пункту 4 Порядку № 422 відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Враховуючи наведене, наявність атестації робочого місця, не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, оскільки працівник не несе відповідальності за не проведення атестації керівником підприємства та організації. Визначальною ознакою є факт роботи позивача на посадах із особливо шкідливими і важкими умовами праці, що передбачені в Списку № 1 та характер роботи, які дають підстави для призначення пільгової пенсії.

Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а зазначила наступне:

« 58… особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункт «б» ст. 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Тобто, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник…».

З огляду на викладене та з врахуванням наведених правових позицій Верховного Суду, період роботи позивача з 27.07.1988 по 19.05.1993 на посаді диспетчера служби руху в Чернівецькому авіаційному підприємстві Українського об`єднання цивільної авіації та з 21.10.1993 по 04.10.1996 на посаді диспетчера управління повітряним рухом в Чернівецькій філії Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» має бути врахований відповідачем до стажу, який дає право призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Щодо позовних вимог в частині призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, то колегія суддів у відповідності до вимог ст. 308 КАС України рішення суду у цій частині вирішення вимог не переглядає через відсутність оскарження її позивачем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.