Справа № 120/13384/23
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 квітня 2024 р. Справа № 120/13384/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінінтертрейд-Авто" до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінінтертрейд-Авто" до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови.

Позивач просить суд:

- Визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 21.04.2023 №UA401000/2023/000041/2;

- Визнати протиправною і скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.04.2023 №UA401020/2023/000557.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Вінницькою митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 21.04.2023 №UA401000/2023/000041/2, згідно якого митну вартість товару визначено за резервним методом та збільшено митну вартість товару з 5455,50 доларів США до 7018 доларів США. На переконання позивача, при винесенні рішення порушено вимоги ст.ст. 53, 54, 55, 57 Митного кодексу України. Зазначає, що відповідачем під час митного оформлення товару жодним чином не було обґрунтовано неможливість застосування позивачем основного методу визначення митної вартості, при цьому позивач подав митному органу докази на підтвердження ціни товару.

З огляду на вищезазначене, позивач просить суд позов задовольнити та скасувати оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови.

Ухвалою суду від 04.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

19.09.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні.

Вінницька митниця зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені Кодексом.

Згідно п.5 ст.54 МКУ митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п.2 ст.52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Так, згідно п.3.1 зовнішньоекономічного договору від 15.07.2019 №YBC 2019/07, товар поставлявся на умовах поставки EXW, яка передбачає, що доставка товару та митне оформлення товару в країні відправлення покладається на покупця, проте згідно наданої довідки про транспортні витрати від 19.04.2023 б/н, включені лише витрати на транспортування, проте не включені витрати на оформлення документів необхідних для експорту товару з країни відправлення, а також зазначено, що завантаження товару здійснювалось за рахунок продавця, що суперечить зазначеним у контракті умовам поставки EXW. Встановлено, що перевезення товарів здійснювало ТОВ «АЛЕАНДА», при цьому що надані рахунок-фактура на вартість перевезення №04 від 19.04.2023 та довідка про транспортні витрати б/н від 19.04.2023 видані ФОП « ОСОБА_1 ». Зокрема, в митній декларації країни відправлення зазначений рахунок - E-Fatura TPS-e-fatura V 397/1 від 12.04.2023, а до митного оформлення на митній території України подані рахунок-фактура (інвойс): YFI007 від 12.04.2023.

Відповідач зазначає, що існує обґрунтований сумнів достовірності задекларованої митної вартості. Враховуючи вищезазначене та положення ч.2,3 ст.53 МКУ, 20.04.2023 та 21.04.2023 декларанту було направлені електронні повідомлення додо витребування додаткових документів згідно ч.2,3 ст. 53 МКУ. Декларантом було надіслано повідомлення-відповідь, що інші документи надаватись не будуть. У зв`язку з цим, відповідач вважає, що інвойс, який подавався до митного оформлення не містить достовірної інформації щодо «дійсної вартості» товару відповідно до статті VII ГАТТ.

Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не містять всіх конкретних числових значень щодо ціни, яка була сплачена, відповідно до пп.2, 3 статті 58 застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 МКУ та ст. 60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст.62 МКУ та ст.63 МКУ) неможливо з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Відповідно по п. 1 ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість буде визначена за резервним методом згідно ст.64 МКУ.

Джерелом числового значення митної вартості є МД від 08.02.2023 №UA500530/2023/001339 за якою оформлено товар «Побутові вироби з пластмаси: - щітка для авто, не є частиною механізмів (з перероблених матеріалів) (MAXEL JUMBO ECO AUTO BRUSH From recycled materials)-1560шт.,-щітка для авто, не є частиною механізмів (з перероблених матеріалів) (MAXEL 17 ECO CAR BRUSH From recycled materials)-1200шт.» та складає 2,42 дол. США за кг.

На думку представника відповідача, Вінницька митниця діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Разом із відзивом представник відповідача подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 20.09.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що 12 квітня 2023 року ТОВ "Вінінтертрейд-Авто" за зовнішньоекономічним договором №YBC 2019/07 від 15 липня 2019 року придбано у компанії виробника - YILSAN BRUSH COMPANY щітки для миття автомобіля 20 см (8 ліній), серійний номер 400/445 в кількості 10 000 шт. Загальна вартість закупівлі становила 5 100 (п`ять тисяч сто) доларів США.

У квітні 2023 року вказаний товар ввезено на митну територію України.

З метою митного оформлення в режимі імпорт вказаного товару, 20 квітня 2023 року позивачем до митного оформлення подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД), яку прийнято в роботу митним постом «Вінниця» Вінницької митниці та присвоєно номер 23UA92U2. Зазначений товар, відповідно до укладеного договору та рахунку-фактури заявлено за основним методом визначення митної вартості за вартістю 5100 доларів США, про що зазначено в графі 42 ЕМД, та в графі 45 ЕМД вартість товару було відкориговано на суму транспортних витрат.

Разом з ЕМД позивачем надано наступні документи (графа 44 ЕМД):

- 0380 Рахунок-фактуру (інвойс) №YFI007 від 12.04.2023;

- 0730 Автотранспортну накладу №0017 від 12.04.2023;

- 0851 Сертифікат про походження товару № z 0217556 від 12.04.2023;

- 3001 Банківський платіжний документ, що стосується товару № 327 від 27.03.2023;

- 3004 Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №04 від 19.04.2023;

- 3007 Документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 19.04.2023;

- 3012 Каталог виробника товару від 01.01.2020;

- 4104 Зовнішньоекономічний договір (контракт) № YBC 2019/07 від 15.07.2019;

- 4301 Договір (контракт) про перевезення №04 від 10.04.2023;

- 9000 Лист від виробника 6/н від 21.04.2023;

- 9000 Заява надання додаткових док-ів б/н від 21.04.2023;

- 9000 Технічні характеристики від 12.04.2023;

- 9000 Заява про надання додаткових док-ів б/н від 24.04.2023;

- 9610 Копію митної декларації країни відправлення №22341300EX00294128 від 12.04.2023.

Згідно поданих документів визначено вартість імпортованого товару в сумі 5 100 доларів США та 13 000 грн. за доставку щіток для миття автомобіля (придбаного товару).

20.04.2023 та 21.04.2023 позивачу направлено електронні повідомлення щодо витребування додаткових документів, на що позивач надав відповідь, що інші документи надаватись не будуть.

За результатом розгляду поданої електронної митної декларації відповідачем прийнято рішення щодо відмови в митному оформленні, шляхом надання картки відмови №UA401020/2023/000557, а заявлену митну вартість скориговано шляхом винесення Рішення про визначення митної вартості №UA401000/2023/000041/2 від 21.04.2023, згідно якого митну вартість товару визначено за резервним методом визначення митної вартості.

Вважаючи протиправними рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Оцінюючи спірні правовідносини та встановлені обставини справи, суд керується такими мотивами.

Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною першою статті 257 МК України передбачено, що Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Так, статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із статтею 57 МК України Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами частин 1 та 2 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України, частиною першою якої обумовлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною другою зазначеної статті документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частинами першою, другою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частини п`ятої статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Частиною третьою статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з метою належного оформлення придбаного в іноземного постачальника товару (добрива), позивач ТОВ "Вінінтертрейд-Авто" подав відповідачу митну декларацію та для підтвердження заявленої вартості товару надав митному органу такі документи:

- 0380 Рахунок-фактуру (інвойс) №YFI007 від 12.04.2023;

- 0730 Автотранспортну накладу №0017 від 12.04.2023;

- 0851 Сертифікат про походження товару № z 0217556 від 12.04.2023;

- 3001 Банківський платіжний документ, що стосується товару № 327 від 27.03.2023;

- 3004 Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №04 від 19.04.2023;

- 3007 Документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 19.04.2023;

- 3012 Каталог виробника товару від 01.01.2020;

- 4104 Зовнішньоекономічний договір (контракт) № YBC 2019/07 від 15.07.2019;

- 4301 Договір (контракт) про перевезення №04 від 10.04.2023;

- 9000 Лист від виробника 6/н від 21.04.2023;

- 9000 Заява надання додаткових док-ів б/н від 21.04.2023;

- 9000 Технічні характеристики від 12.04.2023;

- 9000 Заява про надання додаткових док-ів б/н від 24.04.2023;

- 9610 Копію митної декларації країни відправлення №22341300EX00294128 від 12.04.2023.

Водночас приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів від 21.04.2023 вказав на наявність обґрунтованих сумнівів достовірності задекларованої митної вартості товарів.

Зокрема, зазначено наступне: «До митного оформлення, в тому числі для підтвердження митної вартості товару, були подані наступні документи: рахунок-фактура (інвойс): YFI007 від 12.04.2023, платіжне доручення №327 від 27.03.2023, рахунок-фактура на вартість перевезення №04 від 19.04.2023, довідка про транспортні витрати б/н від 19.04.2023, зовнішньоекономічний договір від 15.07.2019 № YBC 2019/07, митна декларація країни відправлення від 12.04.2023 № 23341300EX00294128. Відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу України (далі МКУ) визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені МКУ. Згідно п.5 ст.54 МКУ митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п.2 ст.52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Так, згідно п.3.1 зовнішньоекономічного договору від 15.07.2019 №YBC 2019/07, товар поставлявся на умовах поставки EXW, що передбачає, що доставка товару та митне оформлення товару в країні відправлення покладається на покупця, проте згідно наданої довідки про транспортні витрати від 19.04.2023 №6/н, включені лише витрати на транспортування, проте не включені витрати на оформлення документів необхідних для експорту товару з країни відправлення, а також зазначено, що завантаження товару здійснювалось за рахунок продавця, що суперечить зазначеним у контракті умовам поставки EXW. Також встановлено, що перевезення товарів здійснювало ТОВ «АЛЕАНДА», при цьому що надані рахунок-фактура на вартість перевезення №04 від 19.04.2023 та довідка про транспортні витрати б/н від 19.04.2023 видані ФОП « ОСОБА_1 ». Зокрема в митній декларації країни відправлення зазначений рахунок - E-Fatura TPS-e-fatura V 397/1 від 12.04.2023, а до митного оформлення на митній території України подані рахунок-фактура (інвойс): YFI007 від 12.04.2023. З огляду на вищевикладене, існує обґрунтований сумнів достовірності задекларованої митної вартості. Враховуючи вищезазначене та положення ч.2,3 ст.53 МКУ, 20.04.2023 та 21.04.2023 декларанту було направлені електронні повідомлення щодо витребування додаткових документів згідно 4.2,3 ст. 53 МКУ. Декларантом було надіслано повідомлення-відповідь, що інші документи надаватись не будуть. У зв`язку з цим, є підстави вважати, що інвойс, який подавався до митного оформлення не містить достовірної інформації щодо «дійсної вартості» товару відповідно до статті VII ГАТТ. Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не містять всіх конкретних числових значень щодо ціни, яка була сплачена, відповідно до пп.2, 3 статті 58 застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 МКУ та ст. 60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст.62 МКУ та ст.63 МКУ) неможливо з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Відповідно до п.1 ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість буде визначена за резервним методом згідно ст.64 МКУ. Джерелом числового значення митної вартості є МД від 08.02.2023 №UA500530/2023/001339 за якою оформлено товар «Побутові вироби з пластмаси: -щітка для авто, не є частиною механізмів (з перероблених матеріалів] (MAXEL JUMBO ECO AUTO BRUSH From recycled materials)-1560шт., -щітка для авто, не є частиною механізмів (з перероблених матеріалів) (MAXEL 17 ECO CAR BRUSH From recycled materials)-1200шт.» та складає 2,42 дол. США за кг. В результаті консультації декларанту роз`яснено, що згідно з п. 3 ст.52 МКУ він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом Держмитслужби; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ. Також роз`яснюється право на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду.

Щодо посилання митного органу на відсутність доказів, які підтверджують витрати на завантаження та митне оформлення товару, то суд зазначає наступне.

Відповідно до Контракту №YBC 2019/07 від 15 липня 2019 року пунктом 3.1. дійсно передбачено, що товар поставляється на умовах EX-WORKS Стамбул, згідно Інкотермс 2010.

Згідно з Інкотермс-2010 (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати в редакції від 16 вересня 2010 року) постачання на умовах FXW означає, що товар і всі ризики, пов`язані з ним, переходять до покупця у момент самовивезення зі складу продавця або іншого обумовленого місця. З цієї миті зобов`язання продавця за постачанням вважаються виконаними.

За базисом постачання EXW покупець несе усі види ризиків і всі витрати з переміщення товару з території продавця до місця призначення. На продавця ж покладаються мінімальні зобов`язання: він повинен лише надати товар у розпорядження покупця в погодженому місці. Витрати з митного оформлення товару також лежать на покупцеві.

Як вбачається зі змісту пункту 4.1. Контракту, ціна товару включає в себе витрати з завантаження, експортного митного оформлення, а також вартість упаковки, тари та маркування.

Тобто, уклавши Контракт сторони хоча і визначили, умови постачання товару, водночас продавець взяв на себе відповідні зобов`язання щодо завантаження товару, а також митного оформлення.

У зв`язку із чим, відповідач безпідставно зазначив в оскаржуваному рішенні, що завантаження товару за рахунок продавця, суперечить зазначеним у контракті умовам поставки EXW.

Що стосується посилання на відсутність витрат по оформленню експортних документів, то суд зазначає, що відповідно до експортної декларації №23341300EX00294128, продавцем під час експорту товару було сформовано не тільки паперовий комерційний інвойс, а і електронну версію інвойсу - «-fatura».

Вказаний документ був в «єдиному вікні» електронних послуг, які надаються митними органами Туреччини та на підставі нього було автоматично сформовано і експортну митну декларацію. Тобто, продавець товару після створення електронного інвойсу, без будь-яких додаткових витрат, забезпечив перевізника, а відповідно і позивача усіма необхідними документами, які необхідні для експорту товару.

Вказані обставини підтверджуються, експортною декларацією, яка в розділі 44 містить інформацію, що ця декларація сформована на підставі електронної версії рахунку фактури - «TPS-e-fatura V 397/1».

Щодо доводів відповідача про те, що перевезення товарів здійснювало ТОВ «АЛЕАНДА», то суд встановлено , що між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , як перевізником укладено договір-замовлення № 04 від 10 квітня 2023 року.

Відповідно до вказаного договору-замовлення перевізник зобов`язувався завантажити товари двох різних продавців, які були придбані позивачем, а саме:

- Продукція компанії ERENGROUP згідно інвойсу №ER0077 від 12.04.2023;

- Продукція компанії Ylsan Brush згідно інвойсу №YFI007 від 12.04.2023 (яка і є предметом спору).

У свою чергу, в зазначеному Договорі визначено, що товар буде перевозитись на транспортному засобі з державним номерним знаком НОМЕР_1 та причепі з державним номерним знаком НОМЕР_2 . При цьому, у самому договорі не встановлено будь-яких заборон, щодо передоручення на перевезення зазначеного товару іншому перевізнику.

Слід зазначити, що транспортний засіб з державним номерним знаком СЕ4576AP та причепи з державним номерним знаком НОМЕР_2 , належать Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЕАНДА».

Саме зазначені в Договорі транспортний засіб та причеп здійснювали доставлення товару до митної території України, що підтверджується міжнародною товаро-транспортною накладною (CMR) № 0017 від 12.04.2023, яка також була надана відповідачу під час розмитнення товару.

У зв`язку із вищезазначеним, витрати на перевезення товару, які зазначені в рахунку на надання транспортних послуг №04 від 19.04.2023 були виставлені саме ФОП « ОСОБА_1 », а не залученим цією компанією перевізником ТОВ « АЛЕАНДА».

Крім того, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не зазначено, яким чином вищезазначене передоручення вплинуло на митну вартість товару, та не зазначено підстав, які б вказували на нереальність таких витрат.

Щодо твердження Вінницької митниці про неподання митному органу документів на підтвердження митної вартості, то суд зазначає, що ТОВ «Вінінтертрейд-Авто» під час розмитнення товару, з метою підтвердження витрат на транспортування подавались: 3004 Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 04 від 19.04.2023; 3007 Документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 19.04.2023; 4301 Договір (контракт) про перевезення № 04 від 10.04.2023; 0730 Автотранспортну накладу № 0017 від 12.04.2023.

Перш за все, слід зазначити, що калькуляція транспортних витрат не складалася, оскільки перевезення товару здійснювало без використання власного транспортного засобу позивача.

Витрати з перевезення товару підтверджуються Договіром-замовленням №04 від 10 квітня 2023 року, укладений між ТОВ «Вінінтертрейд-Авто» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

У договорі вказано маршрут (Стамбул Вінниця), найменування вантажу (аксесуари), його вагу і об`єм (12 тон), дату (19.04.20223) і адресу завантаження (Стамбул, Туреччина), ціну договору (41 500 грн.) та умови оплати (безготівковий), а також марку і номер автомобіля, який буде здійснювати перевезення ( НОМЕР_1 / CE4387XT).

Тобто, вказаний договір містить усі обов`язкові відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів.

За результатами перевезення, перевізником сформовано рахунок-фактуру №04 від 19 квітня 2023 року, в якій зазначено, що вартість транспортування всього вищевказаного товару від міста Стамбул (Туреччина) до митного посту Порубне (Україна) складає 33 000 грн.

Тобто, вартість перевезення в сумі 33 000 грн. складає загальну суму перевезення усього вищезазначеного товару та розподіляється пропорційно до ваги та займаної ним площі.

Так, позивачем, на підставі відомостей, що були надані перевізником, було підготовлено та подано до митного органу довідку про транспортні витрати відповідно до якої вони розподіляються наступним чином: За доставку продукції компанії ERENGROUP - 20 000 грн.; За доставку продукції компанії Ylsan Brush (яка і є предметом спору) - 13 000 грн. Також, в зазначеній довідці зазначено, що страхування вантажу не проводилось, а завантаження товару відбувалось за рахунок відправника.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що ТОВ «Вінінтертрейд-Авто» підтверджено витрати на перевезення товару, а відповідно і його митну вартість, в свою чергу відповідач без належних на це підстав подані позивачем документи не врахував.

Щодо визначеної митним органом вартості товару за резервним методом, то суд дійшов наступних висновків.

Так, в оскаржуваному рішенні митний орган зазначив, що джерелом числового значення митної вартості є ЕМД від 08.02.2023 №UA500530/2023/001339 за якою оформлено товар «Побутові вироби з пластмаси-щітка для авто, не є частиною механізмів (з перероблених матеріалів) ( MAXEL JUMBO ECO AUTO BRUSH From recycled materials)-1560шт., щітка для авто, не є частиною механізмів (з перероблених матеріалів) (MAXEL 17 ECO CAR BRUSH From recycled materials)-1200шт. та складає 2,42 дол.США за кг.»

Суд зазначає, що як джерело числового значення митної вартості відповідач використав товар, який тільки схожий за той, що ввозився позивачем та повністю відрізняється: виробником товару, розмірами, а також кількістю.

Згідно правових позицій, що зазначені в постановах від 24 листопада 2021 року у справі №520/11059/2020 та від 25 лютого 2020 року по справі №260/718/19, Верховний Суд звернув увагу на тому, що крім номера та дати митної декларації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Однак таких відомостей відповідачем в оскаржуваному рішенні зазначено не було.

Також слід звернути увагу, що, як за митною декларацією, так і за доданими до неї документами придбання товару відбувалось в одиницях, а саме 10 000 шт., а не в кілограмах. В свою чергу, відповідач в оскаржуваному рішенні здійснив коригування митної вартості за 1 кг, визначивши вартість в сумі 2,42 дол. США.

Суд враховує, що відповідно до норм чинного законодавства з питань митної справи митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість випробовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим можуть бути витребувані лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 13.07.2021 у справі № 200/6521/20-а та від 18.11.2022 у справі № 818/902/17.

На думку суду, подані декларантом документи підтверджують походження імпортованого товару, його якісні та вартісні характеристики, а також витрати на його доставку в Україну. При цьому для визначення задекларованої митної вартості товару позивач надав митному органу необхідні й достатні документи, які не містять таких істотних неточностей або розбіжностей, які б могли обґрунтовано поставити під сумнів визнання заявленої митної вартості.

Суд вважає, що подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.

Верховний Суд у постанові № 1140/3242/18 від 23.07.2019 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Натомість, під час розгляду справи судом з`ясовано, що зауваження митного органу по суті носять формальний характер та окремо або у своїй сукупності не свідчать про наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.

При цьому суд додатково звертає увагу на те, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення. Відповідно, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Відтак, зазначені митним органом у повідомленні та в рішенні про коригування митної вартості зауваження, розбіжності та невідповідність, які стали підставою для витребування додаткових документів та прийняття картки відмови і коригування митної вартості товару не можуть бути визнані судом об`єктивними, обґрунтованими і такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що при здійсненні ввезення товару на митну територію України, ТОВ «Вінінтертрейд-Авто» для підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано повний пакет документів відповідно до переліку, передбаченого частиною другою статті 53 МК України, а тому використання відповідачем другорядних методів визначення митної вартості товару є неправомірним.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтримку правомірності своєї позиції та докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Питання про відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу судом не вирішується через відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження понесення позивачем відповідних витрат та їх розміру.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів від 21.04.2023 №UA401000/2023/000041/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.04.2023 №UA401020/2023/000557.

Стягнути на користь ТОВ «Вінінтертрейд-Авто» витрати на сплату судового збору в розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінінтертрейд-Авто» (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7 км, с. Зарванці, Вінницький район, Вінницька область, 23223)

Відповідач: Вінницька митниця Державної митної служби України (, місцезнаходження: вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, 21034)

Суддя Віятик Наталія Володимирівна