Справа № 160/24721/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 160/24721/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року (суддя Ільков В.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 27.11.2023 року) в справі №160/24721/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу,-

в с т а н о в и в:

20.09.2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач) в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2853-56/434-У, виданої 12.02.2020 року Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області про стягнення на користь Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 11016,72 грн.; визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2853-56/434-У виданої 04.02.2021 року Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 18544,14 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування чи загальну систему оподаткування, є платниками єдиного внеску. Не подання звітності та не здійснення підприємницької діяльності відповідно до вимог законодавства, не звільняє платника від сплати єдиного внеску. Нарахування платнику єдиного внеску здійснюється автоматично на рівні ДПС України поквартально в розмірі мінімального страхового внеску, що відображається в інтегрованій картці платника. Апелянт вказував, що відсутні дані проте, що позивач припинив підприємницьку діяльність за весь час здійснення підприємницької діяльності внески повинні бути сплачені. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відбулось включення відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 до Держреєстру, який зберігає статус підприємця та платника податків, а відтак, на нього покладено обов`язок сплачувати ЄСВ на загальних підставах. Апелянт вказував, що сума єдиного внеску не може бути меншою за мінімальний страховий внесок. Для здійснення контролю за сплатою внеску фізичними особами-підприємцями, розроблено алгоритм автоматичного нарахування єдиного внеску, які щоквартально відображаються в інтегрованій картці платника. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вказувало, що у ФОП ОСОБА_1 в інтегрованій картці відображається борг зі сплати єдиного внеску, зокрема 8448,00 грн., що є несплаченим єдиним внеском за 2017 рік, 2457,18 грн. за перший квартал 2018 року, 2457,18 грн. за другий квартал 2018 року, 2457,18 грн. за третій квартал 2018 року, 2457,18 грн. за четвертий квартал 2018 року, 2754,18 грн. за перший квартал 2019 року, 2754,18 грн. за другий квартал 2019 року, 2754,18 грн. за третій квартал 2019 року, 2754,18 грн. за четвертий квартал 2019 року, 2078,12 грн. за перший квартал 2020 року, 1039,06 грн. за другий квартал 2020 року, 3178,12грн. за третій квартал 2020 року, 2200,00 грн. за четвертий квартал 2020 року. У зв`язку з несплатою платником нарахованих сум єдиного внеску і наявністю боргу, контролюючим органом, в автоматичному режимі було сформовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 12.02.2019 року № Ф-2853-56/434 на суму 18276,72 грн., яка є чинною та не оскарженою, сума цієї вимоги у розмірі 18276,72 грн. у зв`язку з її несплатою перейшла до вимоги від 04.02.2021 року № Ф-2853-56/434 на суму 18544,14 грн. Узгоджені вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.02.2019 року № Ф-2853-56/434У від 12.02.2019 року на суму 18276,72 грн., від 12.02.2020 року № Ф-2853-56/434У на суму 11016,72 грн., від 04.02.2021 року №Ф-2853-56/464У на суму 18544,14 грн. були направлені до Широківського відділу державної виконавчої служби Криворізького району Дніпропетровської області Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з метою стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу в примусовому порядку та у межах виконавчого провадження ОСОБА_1 сплатив суми єдиного внеску: 04.09.2020 року 8227,88 грн. (платіжне доручення № 5569 від 03.09.2020 року), 06.06.2022 року 3210,28 грн. (платіжне доручення № 2465 від 06.06.2022 року), 22.06.2023 року 15333,86 грн. (платіжне доручення №8271 від 22.06.2023 року), 22.06.2023 року 3893,19 грн. (платіжне доручення №8275 від 22.06.2023 року). Таким чином, ОСОБА_1 погодився з необхідністю сплачувати єдиний внесок.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що платники єдиного внеску, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи. Відомості з інтегрованої картки платника внеску не входять до переліку «інших документів», оскільки не підтверджують суми виплат (доходу), такі відомості є підставою для призначення перевірки, під час проведення якої у платника внеску виникає право надати пояснення, що становить мінімальний стандарт права особи на участь у процесі прийняття рішення. Відповідно до форми ОК-7, виданої Пенсійним фондом України позивач протягом 2017 - 2020 років працював на різних підприємствах, які за нього перераховавли єдиний внесок. Відповідно до наданих відомостей у період нарахування єдиного внеску позивач перебував у трудових відносинах та за 2017 - 2020 роки роботодавцями здійснено відрахування страхових внесків в повному обсязі. Позивач є застрахованою особою і єдиний внесок за нього нараховував та сплачував його роботодавець, у позивача відсутній обов`язок по сплаті вказаного внеску, оскільки фактично він є найманим працівником, а не самозайнятою особою. Суд першої інстанції вказував, що, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 у період з 23.03.2021 року по 20.09.2022 року перебував на військовій службі у Збройних Силах України за контрактом у військовій частині в/ч НОМЕР_1 , вказане також підтверджується долученими до матеріалів справи, витягу з наказу в/ч/ НОМЕР_2 від 20.09.2022 року за №26, довідкою в/ч НОМЕР_1 від 06.05.2021 року №622, військовим квитком, та копією контракту про проходження військової служби. За період 23.03.2021 року 20.09.2022 року проходження позивачем військової служби в/ч були нараховані позивачеві суми грошового забезпечення та відповідно сплачені страхові внески. Згідно посвідчення серія НОМЕР_3 від 22.11.2022 року позивач має другу групу інвалідності. Довідкою Пенсійного фонду України з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 та трудовою книжкою позивача (копія якої міститься в матеріалах справи), підтверджується працевлаштування позивача та нарахування і сплата відносно позивача єдиного внеску, зокрема, за спірний. Суд першої інстанції вказував, що доказів отримання позивачем у спірний період доходів від провадження господарської діяльності відповідачем не надано та про їх наявність також не зазначено.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14.02.2006 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець; запис про припинення підприємницької діяльності 09.06.2023 року.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 12.02.2019 року складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф 2853-56/434 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 18276,72 грн. Суму вимоги зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування 18276,72 грн. нараховано згідно даних інтегрованої картки платника податків: зобов`язання, як фізичної особи - підприємця по строку 09.02.2018 року у сумі 8448,00 грн. за 2017 рік; по строку 19.04.2018 року у сумі 2457,18 грн. за перший квартал 2018 року; по строку 19.07.2018 року у сумі 2457,18 грн. за другий квартал 2018 року; по строку 19.10.2018 року у сумі 2457,18грн. за третій квартал 2018 року; по строку 21.01.2019 року у сумі 2457,18 грн. за четвертий квартал 2018 року. Таким чином до вимоги увійшли періоди: 2017 рік весь, 2018 рік весь. Вимога від 12.02.2019 року №Ф2853-56/434 не оскаржена, є чинною.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 12.02.2020 року складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф 2853-56/434-У зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 11016,72 грн. Суму вимоги зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування 11016,72 грн. нараховано згідно даних інтегрованої картки платника податків: зобов`язання, як фізичної особи - підприємця по строку 19.04.2019 року у сумі 2754,18 грн. за перший квартал 2019 року, по строку 19.07.2019 року у сумі 2754,18 грн. за другий квартал 2019 року; по строку 21.10.2019 року у сумі 2754,18 грн. за третій квартал 2019 року; по строку 20.01.2020 року у сумі 2754,18 грн. за четвертий квартал 2019 року. До вимоги увійшли періоди: 2019 рік весь.

Вимогу №Ф 2853-56/434-У від 12.02.2020 року направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку.

Відповідно до матеріалів справи вимогу №Ф 2853-56/434-У від 12.02.2020 року звернуто Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області до примусового виконання. В провадженні Широківського районного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебувало на примусовому виконанні вимога про сплату боргу (недоїмки) на суму 11016,72 грн., виконавче провадження №65633212.

Встановлено, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 04.02.2021 року складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф 2853-56/434-У зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 18544,14 грн. Суму вимоги зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування 18544,14 грн. нараховано згідно даних інтегрованої картки платника податків та включає в себе суму вимоги від 12.02.2019 року №Ф 2853-56/434 тобто зобов`язання по строку 09.02.2018 року у сумі 8448,00 грн. за 2017 рік; по строку 19.04.2018 року у сумі 2457,18 грн. за перший квартал 2018 року; по строку 19.07.2018 року у сумі 2457,18 грн. за другий квартал 2018 року; по строку 19.10.2018 року у сумі 2457,18грн. за третій квартал 2018 року; по строку 21.01.2019 року у сумі 2457,18 грн. за четвертий квартал 2018 року, з певним коригуванням у сумі.

Вимогу №Ф 2853-56/434-У від 04.02.2021 року направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та отримано ним 28.03.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до матеріалів справи, вимогу №Ф 2853-56/434-У від 04.02.2021 року звернуто Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області до примусового виконання. В провадженні Широківського районного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебувало на примусовому виконанні вимога про сплату боргу (недоїмки) на суму 18544,14 грн., виконавче провадження №67521867.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області надає витяг з інтегрованої картки платника ОСОБА_1 та підтверджує, що ним 04.09.2020 року сплачено 8227,88 грн. (платіжне доручення № 5569 від 03.09.2020 року), 06.06.2022 року сплачено 3210,28 грн. (платіжне доручення № 2465 від 06.06.2022 року), 22.06.2023 року сплачено 15333,86 грн. (платіжне доручення №8271 від 22.06.2023 року), 22.06.2023 року сплачено3893,19 грн. (платіжне доручення №8275 від 22.06.2023 року). Тобто ОСОБА_1 погоджуючись з необхідністю сплати єдиного внеску сплачував його частинами.

Встановлено, що ОСОБА_1 не погоджуючись з вимогами звернувся до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області зі заявою щодо отримання інформації про підстави їх винесення. Листом від 02.08.2023 року № 51939/6/04-36-24-17-08 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області повідомлено про підстави винесення вимог про сплату боргу, у зв`язку з несплатою єдиного внеску та обов`язку його сплатити.

До матеріалів справи долучено витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 , згідно якого, за період січня - грудня 2017 року єдиний внесок за ОСОБА_1 сплачувався у липні серпні ТОВ «Північ Транс»; відомості за 2018 рік та 2019 рік щодо сплати єдиного внеску відсутні повністю; за період червня жовтня 2020 року єдиний внесок за ОСОБА_1 сплачувався ТОВ «КР1», за період січня травня, листопада - грудні 2020 року єдиний внесок ні ким не сплачено у тому числі і самим ОСОБА_1 ; за період березня грудня 2021 року єдиний внесок за ОСОБА_1 сплачено Військовою частиною НОМЕР_2 , за період січня лютого 2021 року єдиний внесок ні ким не сплачено у тому числі і самим ОСОБА_1 . Таким чином, відповідно до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 , протягом червня липні серпня 2017 року, липня жовтня 2020 року, березня грудня 2021 року й надалі, за нього сплачував єдиний внесок його роботодавець, за інші періоди у тому числі весь 2018, 2019 роки єдиний внесок за ОСОБА_1 роботодавцем не сплачувався, не сплачувався ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом. Платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 5 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску. При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Згідно ч. 8 ст. 9 вищевказаного Закону, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно п. 3 розділу ІІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, для платників, зазначених у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, єдиний внесок встановлюється відповідно до Закону в розмірі 22 відсотків на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. Базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість місяців, протягом яких такий платник перебував на обліку як платник єдиного внеску. У разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до частин 4, 8 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Отже, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

Згідно пп. 1 п. 2 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника в національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Згідно п. 3 розділу ІІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (у редакції, дійсній на час виникнення спірних правовідносин), для платників, зазначених у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, єдиний внесок встановлюється відповідно до Закону в розмірі 22 відсотків на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. Базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість місяців, протягом яких такий платник перебував на обліку як платник єдиного внеску. У разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до п. 65.1 ст. 65 ПК України, взяття на облік фізичних осіб підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Згідно ч. 1 ст. 1, ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Отже, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є реєстрація такої особи як фізичною особою-підприємцем, адже саме з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань податковий орган одержує інформацію про перебування особи у статусі фізичної особи-підприємця, а, отже наявність статусу платника єдиного внеску. Також необхідною умовою для нарахування фізичній особі-підприємцю є отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно пп. 1 п. 2 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника в національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Якщо особа є найманим працівником, така особа є застрахованою, і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Суд враховує, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 12.02.2019 року складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2853-56/434 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 18276,72 грн., до вимоги включено суму недоїмки за весь 2017 рік, 2018 рік, вимога є чинною та не оскарженою.

Суд звертає увагу, що до вимоги від 04.02.2021 року № Ф-2853-56/434-У увійшла повністю сума чинної та не оскарженої вимоги від 12.02.2019 року №Ф-2853-56/434.

Тим більше, ОСОБА_1 був застрахованою особою, у частині спірного періоду, за який вимогою йому нараховано суму єдиного внеску до сплати (2017 рік 2018 рік), був найманим працівником протягом липня серпня 2017 року та за нього відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування його роботодавцями. Встановлена несплата ОСОБА_1 єдиного внеску за січень червень, вересень - грудень 2017 року та весь 2018 рік, за ці місяці ані ОСОБА_1 , ані роботодавці не сплачували єдиний внесок.

Варто враховувати, що в провадженні Широківського районного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебувало на примусовому виконанні вимога про сплату боргу (недоїмки) на суму 18544,14 грн., виконавче провадження №67521867. Та встановлено, що ОСОБА_1 04.09.2020 року сплачено 8227,88 грн. (платіжне доручення № 5569 від 03.09.2020 року), 06.06.2022 року сплачено 3210,28 грн. (платіжне доручення № 2465 від 06.06.2022 року), 22.06.2023 року сплачено 15333,86 грн. (платіжне доручення №8271 від 22.06.2023 року), 22.06.2023 року сплачено 3893,19 грн. (платіжне доручення №8275 від 22.06.2023 року).

Сплачуючи суми єдиного внеску, що визначені вимогами, ОСОБА_1 погодився з необхідністю сплати єдиного внеску.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області при винесенні оскаржуваної вимоги від 04.02.2021 року № Ф-2853-56/434-У, врахувало, що єдиний внесок визначений вимогою від 12.02.2019 року №Ф-2853-56/434 на момент 04.02.2021 року не був сплачений. Враховано несплату внеску за січень червень, вересень - грудень 2017 року та весь 2018 рік.

Відповідно до частин 4, 8 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п. 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (у редакції, дійсній на час виникнення спірних правовідносин) вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи). Орган доходів і зборів веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції.

Вирішаючи питання правомірності вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф 2853-56/434-У від 12.02.2020 року суд зазначає наступне.

До податкової вимоги від 12.02.2020 року № №Ф 2853-56/434-У ГУ ДПС у Дніпропетровській області включає 2019 рік весь. Встановлено, що ОСОБА_1 був застрахованою особою як фізична особа-підприємець, та не був найманим працівником протягом 2019 року, та за нього відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування його роботодавцями. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області при винесенні вимоги від 12.02.2020 року врахувало, що єдиний внесок за позивача не сплачувався.

Також варто взяти до уваги, що в провадженні Широківського районного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебувало на примусовому виконанні вимога про сплату боргу (недоїмки) на суму 11016,72 грн., виконавче провадження №65633212. ОСОБА_1 04.09.2020 року сплачено 8227,88 грн. (платіжне доручення № 5569 від 03.09.2020 року), 06.06.2022 року сплачено 3210,28 грн. (платіжне доручення № 2465 від 06.06.2022 року), 22.06.2023 року сплачено 15333,86 грн. (платіжне доручення №8271 від 22.06.2023 року), 22.06.2023 року сплачено 3893,19 грн. (платіжне доручення №8275 від 22.06.2023 року). Тобто знову ж таки, сплачуючи суми єдиного внеску, що визначені вимогами, ОСОБА_1 погодився з необхідністю сплати єдиного внеску.

При винесенні рішення суд апеляційної інстанції керується судовою практикою, зокрема викладеною постановах Верховного Суду: від 04.12.2019 року у справі №440/2149/19, від 23.01.2020 року у справі №480/4656/18, від 18.03.2020 року у справі №140/1777/19, від 27.03.2020 року у справі №140/2214/19.

Суд першої інстанції враховує, що ОСОБА_1 у період з 23.03.2021 року по 20.09.2022 року перебував на військовій службі у Збройних Силах України за контрактом у військовій частині в/ч НОМЕР_1 . Згідно посвідчення серія НОМЕР_3 від 22.11.2022 року ОСОБА_1 має другу групу інвалідності.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серія 12 ААв № 569915 від 09.11.2022 року ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності з 09.11.2022 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Якщо підприємець є особою з інвалідністю, що отримує відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу, то він звільняється від сплати за себе єдиного внеску та може бути платником єдиного внеску виключно за умови добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вимогами № Ф-2853-56/434-У від виданої 12.02.2020 року та № Ф-2853-56/434-У від 04.02.2021 року визначається сума заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017, 2018, 2019 роки, періоди, коли ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець (припинив діяльність 09.06.2023 року) та не був особою з інвалідністю.

Згідно ч. 1, ч. 3 ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні позову, ОСОБА_1 не сплачував судовий збір.

Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року в справі №160/24721/23 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова