Справа № 560/13281/23
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 квітня 2024 року

м. Київ

справа №560/13281/23

адміністративне провадження № К/990/13470/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Коваленко Н.В., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 у справі № 560/13281/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ :

08.04.2024 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 у справі №560/13281/23.

З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2023 позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 19.06.2023 № 43;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, що дає право на пенсію за вислугу років згідно із статтею 86 Закону України від 14.10.2017 №1697-VII "Про прокуратуру", період роботи з 27.11.2018 по 11.06.2023 (з врахуванням зарахованого періоду 01 рік 01 місяць 06 днів);

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 з 12.06.2023 пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України від 14.10.2017 №1697-VII «Про прокуратуру», та здійснити відповідні нарахування і виплату;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу на нього.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліку апеляційної скарги - надання документа про сплату судового збору.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 відповідачу продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для сплати судового збору.

08.01.2024 судом апеляційної інстанції постановлено ухвалу про повернення апеляційної скарги, яка вмотивована тим, що скаржник у встановлений судом строк виявленого недоліку апеляційної скарги не усунув - не надав суду документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

20.02.2024 скаржник повторно подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2024 визнано неповажними причини пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з тим, що вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано строк для усунення недоліку апеляційної скарги - надання вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших підстав для його поновлення.

07.03.2024 суд апеляційної інстанції постановив оскаржувану ухвалу, якою визнав неповажними причини пропуску строку апеляційного оскарження та відмовив у відкритті апеляційного провадження.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник послався на обставини, аналогічні тим, що були визнані неповажними ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2024, зокрема на те, що вперше апеляційну скаргу було подано вчасно, однак її було повернуто у зв`язку з ненаданням документа про сплату судового збору, окрім того, скаржник зазначив, що КАС України визначено єдиний випадок обов`язкової відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження - у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції виходив з того, що повернення вперше поданої апеляційної не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент без урахування процесуальних строків, а у суду обов`язку поновлювати такий строк без зазначення поважних причин, тим більше, з моменту отримання ухвали суду від 08.01.2024 та звернення з повторною апеляційною скаргою минуло 44 дні, а відтак, скаржник не навів поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, а обставини, на які посилається скаржник у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження не є непереборними чи такими, що унеможливлювали своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження.

Верховний Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Зазначена скаржником причина пропуску строку апеляційного оскарження - повернення йому своєчасно поданої апеляційної скарги у зв`язку з несплатою судового збору, не свідчить про пропуск строку з поважної причини, оскільки недотримання вимог КАС України при поданні апеляційної скарги, що стало наслідком її повернення, не підтверджує наявності об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному оскарженню судового рішення у цій справі.

Суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску цього строку (поважність причин повинен доводити скаржник).

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, вірно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги, що в свою чергу є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтею 328, частиною другою статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 у справі № 560/13281/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу, в порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук

Н.В. Коваленко

Л.В. Тацій,

Судді Верховного Суду