Справа № 420/1925/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1925/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_3 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо не звільнення з військової служби ОСОБА_1 за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю;

- зобов`язати НОМЕР_4 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що позивач - ОСОБА_1 перебуває на службі за призовом під час мобілізації в НОМЕР_5 мобільному прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ); 14.03.2023 року призначений на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії снайпер першого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави другого відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування.

У свою чергу, дружина позивача є особою з інвалідністю третьої групи, встановленою безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серія 12ААА № 298842, виданою головою Одеського обласного центру медико-соціальної експертизи від 22.03.2017.

У зв`язку з цим, 30.11.2023 року позивач подав до командування НОМЕР_3 прикордонного загону ДПСУ рапорт (№2.3/41810/23-Вн), в якому виявив своє небажання продовжувати проходити військову службу та просив звільнити його з військової служби у запас на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (Закон №2232-XII), а саме: у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю. Разом з рапортом позивач надав докази наявності групи інвалідності у його дружини - довідку до акту огляду МСЕК від 22.03.2017 року. За результатами розгляду рапорту, відповідач відмовив позивачу у звільненні.

Не погоджуючись з такою відмовою та для досудового врегулювання питання, представником позивача було подано скаргу від 15.12.2023 року до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

У подальшому за результатами повторного розгляду рапорту позивачем отримано лист НОМЕР_3 прикордонного загону ДПСУ від 25.12.2023 № 12/10293-23-Вих, в якому зазначені ті ж самі підстави відмови, а саме: відсутність підтверджувальних документів щодо наявності у військовослужбовця у сукупності: 1) дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із своїх батьків із числа осіб з інвалідністю I чи II групи або 2) дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо не звільнення з військової служби за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю, позивач звернувся до суду з даним позовом.

На переконання позивача, підставою для його звільнення з військової служби є норма абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ, для застосування якої має значення факт наявності інвалідності дружини військовослужбовця, незалежно від групи.

Ухвалою суду від 22.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України у письмовому провадженні.

19.02.2024 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ).

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує.

Відповідач зазначив, що наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.03.2023 №280-ОС позивач зарахований у розпорядження начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону, який прибув для подальшого проходження військової служби з НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

З 14.03.2023 року, відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону №47-ОС від 14.03.2023, позивача зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону, де позивач продовжує проходити службу.

По суті спірних правовідносин у відзиві зазначено, що 30.11.2023 позивач в порядку підпорядкування звернувся з рапортом до начальника другої прикордонної застави другого відділу прикордонної служби третьої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону, яким клопотав перед вищим командуванням про звільнення його з військової служби на підставі пп. «г» пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб із інвалідністю. Разом із рапортом надано: акт огляду медико-соціальної експертної комісії; копію свідоцтва про укладення шлюбу; копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №298842 від 22 березня 2017 року; копію пенсійного посвідчення дружини; копію свідоцтва про народження дитини; копію виписки з історії хвороби дружини №254/100.

Листом начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону №12/42524/23-Вн від 05.12.2023 позивачу роз`яснено, що у нормі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» статті 26 частині 4 підпункті «г» передбачено, що під час дії воєнного стану, для реалізації військовослужбовцем можливості бути звільненим з військової служби за призовом під час мобілізації за сімейними обставинами, має надати наступні підтверджувальні документи: 1) про наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із своїх батьків із числа осіб з інвалідністю І чи II групи; або 2) про наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи.

У подальшому, листом заступника Голови Державної прикордонної служби України №12/64253/23-Вих від 21.12.2023 відповідача зобов`язано повторно розглянути рапорт позивача щодо звільнення з військової служби.

За результатами повторного розгляду рапорту, листом в.о. начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону №12/10293-23-Вих від 25.12.2023 рапорт позивача не задоволений, оскільки відсутні умови визначені Законом для звільнення з військової служби.

Позиція відповідача щодо відсутності підстав для звільнення позивача з військової служби аргументована тим, що згідно з абзацом п`ятим підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини, зокрема, «у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи».

Отже, відповідач вважає, що оскільки дружина позивача є особою з інвалідністю ІІІ групи, то для звільнення позивача з військової служб за призовом під час мобілізації на особливий період на підставі абз. П`ятого підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ, необхідною умовою є наявність одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи.

Відповідач також зазначив, що показання МСЕК не свідчать про наявність у дружини позивача обставин непрацездатності, значного обмеження життєдіяльності, неспроможності або обмеженої спроможності до самообслуговування, що у контексті підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232- XII є підставою звільнення з військової служби.

Враховуючи, що позивач надав до рапорту лише документи щодо встановлення інвалідності ІІІ групи його дружині, відповідач вважає, що відсутні підстави для звільнення позивача з військової служби, заявлені у рапорті та у позовній заяві, а саме згідно з підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ, відтак підстав для задоволення позову не має.

23.02.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив.

У відповіді на відзив представник позивача наполягав на тому, що приписи абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ надають можливість звільнення за сімейними обставинами в разі наявності дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю, незалежно від групи інвалідності.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що відповідно до запису у військовому квитку серії НОМЕР_7 (стор.25), позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.08.2022 року на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року призваний у Збройні Сили України за мобілізацією (а.с. 23-26).

Згідно Витягу з наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 47-ОС від 14.03.2023 року «Про особовий склад», молодшого сержанта ОСОБА_2 (П-070407), зарахованого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.03.2023 №280-ОС у розпорядження начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону, який прибув для подальшого проходження військової служби з НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, з 14 березня 2023 року зараховано до списків особового складу НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону та на всі види забезпечення (а.с. 49).

Згідно Витягу з наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 60-ОС від 20.03.2023 року «Про особовий склад», молодшого сержанта ОСОБА_2 (П-070407) призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії - старшого оператора (БпЛА) відділення повітряної розвідки та ударних безпілотних повітряних суден розвідувальної прикордонної застави другої прикордонної комендатури швидкого реагування з 20 березня 2023 року, який перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону (а.с. 50).

Згідно Витягу з наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 219-ОС від 12.05.2023 року «Про особовий склад», молодшого сержанта ОСОБА_2 (П-070407) призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії - старшого оператора другої групи ударних безпілотних повітряних суден третьої розвідувально-ударної прикордонної застави відділу прикордонної служби розвідувально-ударних безпілотних повітряних суден, звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 1 категорії - старшого оператора (БпЛА) відділення повітряної розвідки та ударних безпілотних повітряних суден розвідувальної прикордонної застави другої прикордонної комендатури швидкого реагування, з 12 травня 2023 року (а.с. 51).

Згідно Витягу з наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 751-ОС від 24.10.2023 року «Про особовий склад», молодшого сержанта ОСОБА_2 (П-070407), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії - оператора (БпПС) третього відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування, звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 1 категорії - старшого оператора другої групи ударних безпілотних повітряних суден третьої розвідувально-ударної прикордонної застави відділу прикордонної служби розвідувально-ударних безпілотних повітряних суден, з 24 жовтня 2023 року (а.с. 52).

Згідно Витягу з наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 825-ОС від 13.11.2023 року «Про особовий склад», молодшого сержанта ОСОБА_2 (П-070407), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - снайпера першого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави другого відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування, звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 1 категорії - оператора (БпПС) третього відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування, з 13 листопада 2023 року (а.с. 53).

30.11.2023 року ОСОБА_1 в порядку підпорядкування звернувся з Рапортом (вхід. №2.3/41810/23-Вн) до начальника другої прикордонної застави другого відділу прикордонної служби третьої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону старшого лейтенанта ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким просив клопотання перед вищим командуванням про його звільнення із військової служби на підставі: пп. «Г» пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб із інвалідністю (а.с. 54-55).

У рапорті позивач також посилався на приписи ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю. Зазначив, що його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інвалідом третьої групи згідно акту огляду медико-соціальної експертної комісії, на підставі якого видано довідку серії 12 ААА №298842 від 22 березня 2017 року та має поганий стан здоров`я, який за час введення в Україні воєнного стану значно погіршився, що підтверджується випискою з історії хвороби №254/100, та потребує його постійної допомоги.

До рапорту додано (а.с. 56-61):

- копію свідоцтва про укладення шлюбу;

- копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №298842 від 22 березня 2017 року;

- копію пенсійного посвідчення дружини;

- копію свідоцтва про народження дитини;

- копію виписки з історії хвороби дружини №254/100.

Листом начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону вих. №12/42524/23-Вн від 05.12.2023 року, за результатами розгляду рапорту про звільнення №2.3/41810/23-Вн від 30.11.2023 року молодшого сержанта ОСОБА_4 , останньому повідомлено про таке: «У нормі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» статті 26 частині 4 підпункті «г» передбачено, що під час дії воєнного стану, для реалізації військовослужбовцем можливості бути звільненим з військової служби за призовом під час мобілізації за сімейними обставинами, у разі, якщо дружина військовослужбовця є особою з інвалідністю III групи, має надати наступні підтверджувальні документи: 1) про наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із своїх батьків із числа осіб з інвалідністю І чи II групи; або 2) про наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи. Військовослужбовець не надав відповідні підтверджувальні документи. Ураховуючи зазначене, відсутні умови визначені Законом для звільнення з військової служби.» (а.с. 62).

15.12.2023 року представник позивача звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України зі скаргою на бездіяльність начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону щодо незвільнення військовослужбовця (а.с. 20-21).

За результатами розгляду скарги, листом Адміністрації Державної прикордонної служби України вих. №12/64253/23-Вих від 21.12.2023 року, адресованим начальнику НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону, зобов`язано у стислі строки повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 щодо звільнення з військової служби (а.с. 63).

За результатами розгляду рапорту позивача №2.3/41810/23-Вн від 30.11.2023 року, листом в.о. начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону вих. №12/10293-23-Вих від 25.12.2023 року повідомлено, що керівництво НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України повторно розглянуло рапорт молодшого сержанта ОСОБА_2 про звільнення з військової служби за підпунктом «г» частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: Для реалізації військовослужбовцем можливості бути звільненим з військової служби за призовом під час мобілізації за сімейними обставинами, у разі, якщо дружина військовослужбовця є особою з інвалідністю, має надати наступні підтверджувальні документи: 1) про наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із своїх батьків із числа осіб з інвалідністю І чи II групи; або 2) про наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи. Військовослужбовець не надав відповідні підтверджувальні документи. Ураховуючи зазначене, відсутні умови визначені Законом для звільнення з військової служби.

Зазначеним листом відповідач також повідомив позивачу, що можливе звільнення з військової служби за абзацом - у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, в разі надання документів, підтверджуючих необхідність стороннього догляду за дружиною (а.с. 64-65).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не звільнення з військової служби за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За визначенням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період (ч. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 14 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався та триває.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, оголошено загальну мобілізацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

За визначенням статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 затверджене Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення № 1153, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 2 Положення № 1153, громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом. За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Пунктом 210 Положення № 1153 визначено, що звільнення військовослужбовців строкової військової служби проводиться на підставах, визначених частиною другою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", командиром військової частини, який має право видавати накази по стройовій частині.

Зважаючи на те, що Положенням №1153 не врегульовано питання дострокового звільнення з військової служби військовослужбовців, призваних під час мобілізації, до даних правовідносин (щодо порядку розгляду рапорту) має бути застосовано п. 213 Положення за аналогією права.

Так, відповідно до п. 213 Положення № 1153, військовослужбовці строкової військової служби можуть бути звільнені зі строкової військової служби достроково відповідно до пунктів "б", "в", "г" частини другої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

У разі надходження рапорту від військовослужбовця або заяви від його родичів про дострокове звільнення в запас за сімейними обставинами командир військової частини зобов`язаний надіслати у триденний строк до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання сім`ї військовослужбовця запит для перевірки його сімейного стану.

Керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, одержавши документи від командира військової частини або заяву безпосередньо від родичів військовослужбовця про дострокове звільнення в запас, призначає комісію, яка перевіряє в десятиденний строк сімейний стан родичів військовослужбовця. За результатами перевірки складається акт обстеження, який надсилається для розгляду керівнику обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

ІНФОРМАЦІЯ_4 зобов`язаний у триденний строк розглянути документи про дострокове звільнення військовослужбовця зі строкової військової служби і за наявності законних підстав надіслати їх командиру військової частини, де проходить службу військовослужбовець.

У разі відсутності законних підстав для дострокового звільнення військовослужбовця зі строкової військової служби за сімейними обставинами керівник обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надає заявнику відповідь про причини відмови і повідомляє про це командира військової частини, де проходить службу військовослужбовець.

Крім того, відповідно до п. 233 Положення №1153, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, у період дії воєнного стану визначені пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Предметом спору у зазначеній справі є правомірність розгляду відповідачем рапорту про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю ІІІ групи.

Так, відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

військовослужбовці-жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років;

виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з нею (з ним) проживають, без батька (матері);

утримання військовослужбовцем повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю I чи II групи;

необхідність постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду;

наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

необхідність здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною; необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи; необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років;

виховання військовослужбовцем дитини з інвалідністю віком до 18 років;

виховання військовослужбовцем дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 р. № 413 затверджено Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу.

Згідно цього Переліку, військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини:

виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей, що з нею (з ним) проживають, без батька (матері);

утримання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, повнолітньої дочки, сина віком до 23 років, якщо вона (він) є інвалідом I чи II групи або продовжує навчання (студенти, курсанти, слухачі (крім курсантів і слухачів військових навчальних закладів), стажисти вищого навчального закладу) і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги матері (батька);

укладення шлюбу військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу із громадянкою (громадянином) України, іноземцем або особою без громадянства, що постійно проживає за межами України;

хвороба військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу або члена його сім`ї, якщо така хвороба згідно з висновком лікарської або лікарсько-експертної комісії перешкоджає військовослужбовцю або особі рядового чи начальницького складу проходити службу в даній місцевості чи проживати в ній членові його сім`ї, у разі відсутності можливості переміщення (переведення) до іншої місцевості;

необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років;

наявність у військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу трьох і більше дітей;

неможливість призначення одного з військовослужбовців, осіб рядового чи начальницького складу, які перебувають у шлюбі, в межах одного населеного пункту (гарнізону) в разі переміщення (переведення) дружини (чоловіка) на нове місце служби до іншого населеного пункту (гарнізону);

довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу.

З аналізу наведених норм випливає, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через такі сімейні обставини, зокрема, як наявність у членів сім`ї інвалідності 1 та 2 групи.

Однак, зміст жодної з наведених норм не передбачає умовою звільнення з військової служби наявності з числа членів сім`ї військовослужбовця особи з інвалідністю 3 групи.

Позивач у рапорті просив звільнити його з військової служби у запас на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

При цьому, у відповіді на відзив представник позивача наполягає на тому, що приписи абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ надають можливість звільнення за сімейними обставинами в разі наявності дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю, незалежно від групи інвалідності.

Разом з рапортом позивач надав довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 298842 від 22.03.2017 року, згідно якої ОСОБА_5 встановлено третю групу інвалідності безстроково, причина інвалідності загальне захворювання опорно-рухового апарату, показана робота без тривалої ходи (а.с. 57).

Суд не погоджується з твердженням позивача стосовно того, що основним критерієм для звільнення з військової служби є сам лише факт інвалідності у дружини або чоловіка, а не конкретна група інвалідності.

У підпункті «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не згадується про осіб з інвалідністю ІII групи.

Таким чином, обов`язковою умовою для звільнення позивача з військової служби є наявність у нього дружини з інвалідністю І або ІІ групи.

З урахуванням вищевикладеного, суд погоджується з висновком відповідача за результатами розгляду рапорту про те, що відсутні умови, визначені Законом, для звільнення позивача з військової служби на підставі абз.5 підп. «г» п. 2 ч. 4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Інших документів, що дають підстави для звільнення позивачем разом із рапортом надано не було.

При цьому, відповідач у листі №12/10293-23-Вих від 25.12.2023 року роз`яснив позивачу про можливість звільнення з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, в разі надання документів, підтверджуючих необхідність стороннього догляду за дружиною (а.с. 64-65).

Відсутність передумов для звільнення позивача з військової служби з указаної у рапорті підстави свідчить про правомірність оскаржуваної поведінки відповідача, отже позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат на користь позивача не здійснюється; відповідач про наявність витрат не заявив.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів