Справа № 520/1722/24
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 р. справа № 520/1722/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лук`яненко М.О., розглянувши у порядку спрощеного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (вул. Промислова, 1,смт Васищеве,Харківська обл., Харківський р-н,62495) до Чернівецької митниці в особі відокремленого підрозділу Державної митної служби України (вул. Руська, буд. 248М,м. Чернівці,Чернівецький район, Чернівецька область,58023) про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Чернівецької митниці, в якому просить суд:

1. визнати протиправними дії Чернівецької митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України в частині не винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості і не скасування при цьому протиправного Рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000164/2 від 16.11.2022 та скасувати протиправне рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000164/2 від 16.11.2022 Чернівецької митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України;

2. стягнути з Чернівецької митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України (58023, Чернівецька область, місто Чернівці, вулиця Руська, будинок 248М код ЄДРПОУ ВП 43971359) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» (62495, Харківська область, Харківський р-н, смт. Васищеве, вул. Промислова, 1, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5287,53 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Обґрунтовуючи ці вимоги, позивач зазначив, що імпортовані ним за прямим контрактом товари, митний орган розмитнив не за основним методом визначення митної вартості товарів, передбаченим ст.ст. 57, 58 Митного кодексу України, - за ціною договору (контракту), мотивуючи це відсутністю всієї необхідної інформації у наданому до митної декларації пакеті документів. У зв`язку з чим відповідач застосував другорядні методи визначення вартості товарів (резервний), що імпортуються, а отже здійснює дооцінку митної вартості товарів, шляхом прийняття Рішення про коригування митної вартості товарів та, на його підставі, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів. При цьому, Позивач стверджував, що усі документи складені належно та повно підтверджували митну вартість товару, заперечував правомірність виникнення підстав для сумнівів у правильності розрахунків. Наголошував на відсутності підстав для збільшення митної вартості товару.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням осіб.

Відповідач, Чернівецька митниця Держмитслужби (далі за текстом - владний суб`єкт, орган публічної адміністрації, Митниця) з поданим позовом не погодився.

Надав відзив на позов, у якому зазначив, що подані до митного оформлення документи викликали сумнів у правильності самостійного визначення платником митної вартості. Стверджував, що ненадання платником витребуваних Митницею документів зумовило винесення власних рішень про збільшення митної вартості товару-предмету імпорту та відмову в оформленні поданої платником ВМД через заниження показника митної вартості товару. Наполягав, що показник митної вартості товару був обчислений Митницею правильно.

12.02.2024 Харківським окружним адміністративним судом винесено ухвалу про витребування доказів та витребувано у Чернівецької митниці у термін - п`ять днів з моменту отримання даної ухвали, примірники митних декларацій відомості про які містяться у оскаржуваних Рішеннях про коригування митної вартості товарів, а саме: ЕМД №UA100100/2022/41521 від 03.11.2022.

Однак, на дату винесення рішення, ухвала суду Відповідачем не виконана.

У період з 18.03.2024 до 01.04.2024 суддя Лук`яненко М.О. знаходилася у відпустці, у зв`язку з чим справи не розглядалися.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Відповідно до довідки Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 за №03-14/13622/24 22 березня 2024 року в результаті нанесення ракетних ударів по критичній інфраструктурі м. Харкова та області, відключено електропостачання у приміщенні суду та повністю припинився доступ до мережі Інтернет.

Оскільки на території Харківщини з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду та за наявності технічної можливості.

Щодо строків звернення до суду, суд зазначає наступне:

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Відповідно до пункту 9-12 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України (в редакції Закону України від 21 листопада 2023 року № 3475-IX) тимчасово, до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX…2) зупиняється перебіг строків, визначених: частиною п`ятою статті 43, частиною другою статті 44, частиною четвертою статті 46, статтями 125, 204, частиною тринадцятою статті 264, частиною другою статті 269, частинами п`ятою і шостою статті 299, частиною дев`ятою статті 309, частиною четвертою статті 321, частиною шостою статті 334 цього Кодексу; статтями 55, 240, частиною шостою статті 244 цього Кодексу, перебіг яких поновлюється з 1 січня 2024 року. У разі якщо перебіг таких строків розпочався до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану" від 24 березня 2022 року № 2142-IX, їх перебіг поновлюється з 1 січня 2024 року на невикористаний строк.

Таким чином, перебіг 80-денного строку звернення до митного органу передбачений ч. 8 ст. 55 МКУ був зупинений.

Як зазначає позивач, затримка у строках подання додаткових пояснень та документів до митної служби пов`язана з тим, що ТОВ "ТПК "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" має головний офіс в смт Васищеве, яке відноситься до території Безлюдівської територіальної громади Харківського району, Харківської області (Додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. №725-р). Ця територія віднесена до території можливих бойових дій Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» №309 від 22.12.2022 р.п. 1.8.

Як зазначалося в позові, Позивач скористався правами наданими ч. 8 ст. 55 МКУ та надав до митного органу додаткові пояснення та документи, разом з листом вих. № 11220 від 06.11.2023 року, на який 28.12.2023 року отримав відмову митного органу.

Таким чином, на думку суду, фактично ТОВ "ТПК "ОМЕГА" дізналося про порушення своїх прав, свобод чи інтересів з боку Чернівецької митниці в частині не винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості та не скасування при цьому Рішень про коригування митної вартості товарів, що передбачено вимогами ч. 9 статті 55 Митного кодексу України 28 грудня 2023 року.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку строк звернення до суду слід обчислювати з 29.12.2023, при цьому з даним позовом ТОВ "ТПК "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" звертається до суду 18.01.2024, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду.

Суд, вивчивши процесуальні документи сторін по справі, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув статус юридичної особи приватного права, є резидентом України.

За митною декларацією від 10.11.2022 22UA91U3 Позивачем заявлено до митного оформлення товар «Частини та пристрої до транспортних засобів загального призначення. Частини системи підвіски, не для промислового складання моторних транспортних засобів: apт.RD. амортизатор (підвіски) 7)-96шт, apт.RD.3470.666.001 амортизатор (підвіски) )-50шт, apт.RD.3470.444.119 амортизатор (підвіски) )-58 шт, apт.RD. амортизатор (підвіски) 7)-49шт, apт.RD. амортизатор (підвіски) 2)-49шт, apт.RD. амортизатор (підвіски) 2)-100шт, apт.RD. амортизатор (підвіски) 0)-50 шт , apт.RD.2870.343.223 амортизатор (підвіски) )-49шт, apт.RD.2870.341. 133 амортизатор (підвіски) )- 100шт, apт.RD. амортизатор (підвіски) 4)-50шт, арт.RD.2870.349084 амортизатор (підвіски) (462992561 7)-49шт. Країна виробництва - CN Торговельна марка - RIDER. Виробник - " ZHE JIANG SENSEN AUTO PARTS CO.,LTD», країна виробництва товару - Китай, виробник - WENZHOU TIANYANG IMP AND EXP TRADE CO., LTD, торговельна марка - TEMPEST.DECARO.K.

Вказаний товар надійшов на виконання зовнішньоекономічного контракту від 05.01.2016 №005243-16, укладеного на умовах поставки FOB (Інкотермс -2010) CN, порт Ningbo China. Згідно умов контракту Інвойсом може бути передбачений інший порт поставки Товару.

Митна вартість товару заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості згідно ст.58 МКУ та складає 4,39 дол. США/кг.

За результатами опрацювання поданих під час митного оформлення та додатково наданих на вимогу митного органу документах наявні розбіжності і невідповідності, прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 16.11.2022 UA408000/2022/000164/2 (далі - Рішення)

Всі обставини прийняття зазначеного рішення про коригування митної вартості товару, зокрема, встановлені невідповідності, а також перелік документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару, зазначені безпосередньо в гр.33 Рішення.

За митною декларацією від 17.11.2022 UA408020/2022/056430 зазначений товар випущено у вільний обіг під гарантійні зобов`язання шляхом надання гарантій згідно з Розділом X МКУ.

Відповідно до ч.8 ст.55 МКУ для підтвердження заявленої вартості товару ТОВ "Торгово-промислова компанія "Омега-Автопоставка" () разом із Заявою від 06.11.2023 №11220 до Чернівецької митниці додатково надано документи: митні декларації від 07.11.2022 UA59U, від 20.07.2022 UA100380/2022/357813; Звіт про закупівельні ціни ТОВ «Омега» з 01.01.22-08.11.2022; Акт про надання послуг від 18.11.2022 №400; Акт про надання послуг від 18.11.2022 №464/1.

За результатами розгляду заяви ТОВ "ТПК "Омега-Автопоставка" та документів, наданих в рамках положень Митного кодексу України та відповідно до ч.8 ст.55 МКУ для підтвердження митної вартості товару, Відповідачем встановлено наступне:

Згідно банківського платіжного доручення від 01.11.2022 №297 сума оплати становить 162736,45 дол./США. В гр. 70 зазначеного документа заявлено лише реквізити контракту від 05.01.2016 №005243-16. Таким чином, неможливо встановити, що оплата здійснена саме по партії товару, яка оформлюється.

16.11.2022 року Чернівецькою митницею Державної митної служби України відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2022/001307 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA408000/2022/000164/2 від 16.08.2022. Підставою визначено: у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59, 60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання не можуть бути використані, оскільки в митного органу відсутня інформація щодо обчислення вартості, наданої виробником товарів. Було обрано метод визначення митної вартості - резервний.

Джерелом інформації для даного рішення стала наявна в митному органі інформація за фактом митних оформлень ЄАІС: МД№UA100100/2022/41521 від 03.11.2022, рівень митної вартості 6,86 USD/кг.

Позивач виконав владні вимоги Митниці і з метою уникнення простою подав нову вантажну митну декларацію №22UA30U0 від 17.11.2022, де зазначив обчислений Митницею показник митної вартості товару та товар позивача оформлено та випущено у вільний обіг.

Проте, не погодившись із вищевказаними рішеннями Митниці, заявник ініціював даний спір.

Як встановлено під час розгляду справи, юридичною підставою для прийняття оскаржених рішень владний суб`єкт обрав положення ст.ст. 54-64 Митного кодексу України.

У відзиві на позов відповідачем зазначено, що фактичною підставою для прийняття оскаржених рішень слугувало судження суб`єкта владних повноважень про недостатність поданих документів для визначення складових митної вартості, наявності розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, зокрема: задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше.

Відповідачем зазначено, що підставою прийняття спірного рішення є те, що надані при митному оформленні документи містять розбіжності, а саме:

- відповідно до п.4 контракту від 05.01.2016 №005243-16 оплата вартості товару здійснюється на умовах передоплати у розмірі 20% від загальної суми інвойсу. Вартість товару, що залишилася згідно з інвойсом сплачується протягом 20 банківських днів з моменту отримання копій про відвантаження товару. Коносамент датовано 27.09.2022, тобто має місце 100% оплата товару. До митного оформлення було подано платіжне доручення від 01.11.2022 №297 на загальну суму 162736,45 дол./США, у гр..70 призначення платежу вищезазначеного документа вказано реквізити контракту 05.01.2016 №005243-16, в якому відповідно доп. 2.4. вказано загальну суму 500000дол.сша. Дане платіжне доручення неможливо перевірити числові значення щодо здійснення платежу.

- відповідно до п.6 контракту від 05.01.2016 №005243-16 йдеться про наявність упаковки та маркування. Відомості щодо включення вартості зазначених складових до ціни товару відсутні;

- товар, доставлений морем, як правило, повинен бути застрахований. Згідно довідок про транспортно-експедиційні витрати від 03.11.2022 №1/11-416 та №1/11-417 вантаж не страхувався. Пояснень з даного приводу не надано;- декларантом надано до митного оформлення довідки про транспортно-експедиційні витрати від 02.11.2022 №1/11-408 та №1/11-409, в яких незазначено реквізити договора згідно якого були видані дані довідки, що унеможливлює перевірку чинності наданих до митного оформлення довідок про транспортно-експедиційні витрати від 02.11.2022 №1/11-408 та №1/11-409;

- наданий до митного оформлення прайс-лист від 01.07.2022 б/н не може бути взятим до уваги митним органом, оскільки ціни в ньому зазначені на умовах FOB (USD), без конкретного порту завантаження. В цьому ж документі вказано, що ціни діють з 01.07.2022 до 360днів. Так, з урахуванням динаміки торгово-економічних відносин та коливанням курсу валют закріплення прайсом цін на довготривалий період (календарний рік) є неактуальними.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, регулюються положеннями Митного кодексу України (далі МК України).

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до частини 3 статті 318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію у питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з умов Контракту №005243-16 від 05.01.2016 та додаткових угод до нього.

Згідно частиною 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 статті 53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм МК України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, згідно частини 6 статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував на правовій позиції (постанови від 14.06.2022 у справі №809/257/17, від 05.05.2022 у справі №2040/6019/18,від 13.08.2020 у справі №815/3451/16), яка полягає у тому, що право митниці витребувати додаткові документи у декларанта з метою вчинення наступних дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів, пов`язане з наявністю у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості декларантом. При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

За правилами ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч. 1 ст. 64). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч. 2 ст. 64).

Отже, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст. 60 Митного кодексу України, де, зокрема, указано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч. 2 ст. 60); Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч. 3 ст. 60); Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч. 4 ст. 60); У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч. 5 ст. 60).

Суд зазначає, що ані текст рішень Митниці про коригування митної вартості товару, ані текст відзиву на позов не містять жодних відомостей про подібність товарів за поданою позивачем митною декларацією та про схожість умов поставок з товарами по МД №UA408000/2022/000164/2 від 16.11.2022. В оскаржуваному рішенні Чернівецька митниця зазначає лише про те, що джерелом інформації для прийнятих рішень стала вказана митна декларація.

Між тим, відсутність доведеного поза розумним сумнівом факту подібності товару та умов імпорту не дозволяє використовувати рівні показники митної вартості товару.

Наведене підтверджується змістом Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 (далі - Правила №598), де у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте, текст оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу щодо такого застосування судом статей 53, 54 МК України у подібних правовідносинах, зокрема у постанові від 23.10.2021 у справі №815/4821/16 (касаційне провадження №К/9901/39168/18), але не виключно.

В даній справі як підставу для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості митниця вказала те, що документи, які позивач надав під час митного оформлення товару не містять усіх даних необхідних для визначення митної вартості за методом декларанта та містять розбіжності.

При цьому митний орган витребував додаткові документи, передбачені частиною третьою статті 53 МК України, за умови надання яких митна вартість, задекларована позивачем, може бути визнана,

Водночас позивач надав митниці додаткові документи та пояснення, а саме: Акт надання послуг №400 від 18.11.2022, Акт надання послуг №464/1 від 18.11.2022, Звіт про закупівельні ціни та товари імпортовані Позивачем від 01.01.22-08.11.22, ЕМД 22UA59U0 від 07.11.2022 (повторно), ЕМД UA100380/2022/357813 від 20.07.2022 (повторно).

Таким чином позивач надав усі витребувані митним органом документи, серед іншого, саме ті, нестача яких стала підставою для прийняття оскаржуваного рішення та коригування митної вартості.

Крім того, суд зазначає, що у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Митного Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте, текст оскарженого рішення про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості зазначено лише номер, дату митних декларацій, які стали джерелом інформації для коригування митної вартості, кількість поставленого товару та назву запчастин, однак не зазначено докладної, інформації, та джерел, які використовувалися контролюючим органом, при її визначенні, а саме ним не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Верховний Суд, проаналізувавши наведені норми права у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а, дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною 2 статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним митним органом за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Однак, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить доказів, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та не скасоване судом, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Крім того, жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність ввезених товарів в оскаржуваному рішенні також не зазначено та не надано доказів, що ввезення вказаних товарів відбувалось на тих же умовах доставки та з тією ж самою відстанню.

В свою чергу, документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було. А відтак, висновок митниці про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованих товарів є недоведеним за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України через відсутність доказів відповідності оцінюваних товарів раніше імпортованим.

При цьому, Позивачем як доказ оплати за товар до митного оформлення надало платіжне доручення в іноземній валюті №297 від 01.11.2022 року на суму 162736,45 дол. США в якому (графа 70) зазначено - передплата за Контрактом 005243 -16 від 05.01.2016 за автозапчастини. Цим платіжним дорученням було оплачено відразу 3 інвойси постачальника: № ZC21-075-1 на суму 76881,97 дол. США, № ZC21-075-2 на суму 15014,54 дол. США та інвойс № ZC21-075-3 на суму 70839,94 дол. США (за яким безпосередньо здійснювалося митне оформлення товарів по ЕМД). Сума за всіма інвойсами складає 162736,45 дол. США сплачена за платіжним дорученням №297 від 01.11.2022 р.

Суд зазначає, що здійснення оплати 1 платіжним дорученням за декілька інвойсів відразу не заборонена діючим законодавством України, як не містить воно і вимоги сплачувати окремими платіжними дорученнями за кожним інвойсом окремо. Таким чином, ТОВ "ТПК "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" надало митному органу докази оплати за товар та повідомило, що на момент митного оформлення було повністю оплачено за товар продавцю, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №297 від 01.11.2022 року.

Щодо відсутності відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування до ціни Товару до ціни товару, суд зазначає наступне:

До митного оформлення подавався контракт №005243 -16 від 05.01.2016 р. в п. 2.3. якого зазначено, що вартість тари (упаковки) входить до вартості Товару.

А отже, ніяких додаткових витрат пов`язаних з упакуванням та маркуванням, тощо ним не було понесено, оскільки інвойсна вартість Товару вже включає ці витрати у відповідності до положень Контракту.

Тому дані твердження Відповідача не відповідають матеріалам справи.

Щодо відомостей про страхування Товару при морському перевезенні суд зазначає наступне:

Як вказано в Довідках про транспортні витрати №1/11-416 від 03.11.2022 р. (щодо фрахту) партія Товару поставлялася на умовах FOB Ningbo та №1/11-417 від 03.11.2022 р. (щодо автомобільного перевезення) експедитора ТОВ «УКРАМАРИН», відповідно до яких товар не страхувався. Навантажувально-розвантажувальні роботи за територією України входять у вартість доставки.

Крім того, суд зазначає, що форма Довідки про транспортні витрати не є затвердженою, та законодавство не містить вимог щодо її обов`язкових реквізитів, тому зазначати чи ні в Довідках номер та дату Договору вирішує експедитор на власний розсуд.

Позивач не може нести відповідальності за те, що експедитор ТОВ «УКРАМАРИН» не зазначив відомостей про договір в цих документах. Поряд із цим в довідках про транспортні витрати зазначений номер контейнеру MRKU5866809, який є унікальним, та який зазначено і в коносаменті, і в CMR, тобто дає змогу ідетифікувати, що вказані Довідки стосуються вартості перевезення саме цього вантажу.

Щодо прайс-листа, суд зазначає, що вказаний документ не є основним документом, який підтверджує митну вартість, відповідно до частини 2 статті 53 МК України, це лише довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, і є способом розповсюдження продавцем інформації про товар.

При цьому нормативно-правовими актами, зокрема міжнародними, не встановлено вимог до форми та змісту прайс-листів, це документ довільної форми, тому відповідач не може посилатися на неповноту відомостей прайс-листу, як на підставу для коригування митної вартості товару.

А отже, матеріали справи не містять жодних доказів того, що вказані обставини впливають на митну вартість імпортованого позивачем товару.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що ТОВ "ТПК "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів,

З урахуваннями викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем подано до митниці пакети документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Критерії законності рішення (діяння, тобто волевиявлення як такого) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч. 2 ст. 2 КАС України і обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч. 2 ст. 77 КАС України.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, суд відзначає, що зміст та характер обраних владним суб`єктом юридичних та фактичних мотивів прийняття оскаржених рішень про коригування митної вартості товару, а також обсяг наявних у розпорядженні на момент вчинення управлінського волевиявлення доказів, не дозволяє визнати ці рішення правильними та обґрунтованими.

Статтею 264 МК України визначено, що відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта (ч. 10 ст. 264); митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом (ч. 11 ст. 264); у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (ч. 12 ст. 264).

Частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надані позивачем як до суду, так і до митного органу під час подання митних декларацій документи, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, на підтвердження митної вартості товару у повній мірі підтверджують митну вартість товару, підлягають обчисленню та містять всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, у зв`язку з чим оскаржуване рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товару №UA408000/2022/000164/2 від 16.11.2022 є необґрунтованим та підлягає скасуванню в судовому порядку.

При ухваленні рішення суд враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Що стосується позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Чернівецької митниці не винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості та не скасування протиправного рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2022/0000164/2 від 16.11.2022р., суд зазначає, що відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо неупереджено; 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Як встановлено під час розгляду справи, на адресу Чернівецької митниці надійшла заява позивача від 06.11.2023 №11220 про надання додаткових документів, відповідно до вимог частини 9 статті 55 МК України.

За результатами розгляду заяви Чернівецькою митницею надано відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів №7.2- 08-1/7.2-15-02/13/9694 від 07.12.2023, тобто відповідні дії Чернівецькою митницею було вчинено.

В зв`язку з чим, оскільки відповідачем вчинялись відповідні дії за наслідком розгляду заяви, суд не погоджується з твердженням Позивача про допущення відповідачем протиправної бездіяльності в цій частині.

Суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме скасування у судовому порядку оскаржуваного рішення відповідача про коригування митної вартості товарів.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно частин 1, 2 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

У відповідності до частини 3 статті 143 якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У позовній заяві позивач зазначає про те, що додатково підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, та які позивач оцінив у розмірі 5 000 грн.

Разом з тим, у позовній заяві позивач просить суд надати йому строк у 5 днів з моменту прийняття рішення для подання доказів понесених судових витрат.

Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, наразі суд не вирішує питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 5287,53 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №9445-0989-4802-6623 від 18.01.2024.

З огляду на часткове задоволення позову, Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці Державної митної служби України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2643,76 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (вул. Промислова, 1,смт Васищеве, Харківська обл., Харківський р-н,62495) до Чернівецької митниці Державної митної служби України (вул. Руська, буд. 248М,м. Чернівці, Чернівецький район, Чернівецька область,58023) про визнання дій протиправними та скасування рішення - задовольнити частково.

Скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000164/2 від 16.11.2022 Чернівецької митниці Державної митної служби України.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Чернівецької митниці Державної митної служби України (58023, Чернівецька область, місто Чернівці, вулиця Руська, будинок 248М код ЄДРПОУ ВП 43971359) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» (62495, Харківська область, Харківський р-н, смт. Васищеве, вул. Промислова, 1, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2643,76 грн (дві тисячі шістсот сорок три гривені 76 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Лук`яненко