Справа № 489/8835/21
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 489/8835/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Ступакової І.Г.,

суддів Бітова А.І., Лук`янчук О.В.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2024 р. у справі № 489/8835/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В :

В провадженні П`ятого апеляційного адміністративного суду перебуває справа №489/8835/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2024 р.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки апелянтом пропущено строк звернення до суду та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних причин такого поновлення.

09.04.2024року на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження представник апелянта посилається на те, що дійсно 05.03.2024 р. ним було отримано повний текст судового рішення, однак сама позивач 05.03.2024р. у судовому засіданні була відсутня, а через посилення ворожих ракетних атак та атак дронами позивач виїхала з Миколаєва та до 25.03.2024 р. у представника позивача був відсутній зв`язок з позивачем.

Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов висновку, що зазначені в обґрунтування причин пропуску апелянтом строку апеляційного оскарження зазначені причини не є поважними з огляду на наступне.

Стаття 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина четверта якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 КАС строк на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення було прийнято у відкритому судовому засіданні 05.03.2024 р., повний текст судового рішення отримано адвокатом 05.03.2024 р. (а.с.108).

У відповідності до ст. 7 ст. 251 КАС України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

З огляду на викладені положення ст. 251 КАС України колегія суддів зазначає, що позивачем ОСОБА_1 копію рішення суду отримано 05.03.2024 р., однак апеляційну скаргу подано лише 26.03.2024 р., тобто з пропуском 10-ти денного строку, встановленого статтею 286 КАС України.

Як зазначено у п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги. Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Так, згідно висновків Верховного Суду, викладених зокрема у постановах від 22 листопада 2019 року (справа №461/5908/18), від 17 квітня 2019 року (справа №212/2354/18), у разі недотримання порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень, визначеного частиною другою статті 271 КАС України, враховуючи положення ст. ст. 286, 295 КАС України, у даній категорії справ учасник справи має право подати апеляційну скаргу на протязі 10 днів з моменту отримання повного тексту рішення суду.

Водночас, оскільки повний текст оскаржуваного рішення отримано апелянтом 05.03.2024 р., тому останнім днем подання апеляційної скарги є 15.03.2024 р.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що сама позивач 05.03.2024 р. у судовому засіданні була відсутня, а через посилення ворожих ракетних атак та атак дронами позивач виїхала з Миколаєва та до 25.03.2024 р. у представника позивача був відсутній зв`язок з позивачем, оскільки суд встановив, що 05.03.2024 р. адвокат Філевський Р.М. був присутній під час розгляду справи у суді першої інстанції та жодних клопотань щодо обов`язкової участі позивача у судовому засідані суду не заявляв.

При цьому, як вже було вищезазначено відповідно до ч. 7 ст. 251 КАС України копія оскаржуваного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2024 р. вважається врученою ОСОБА_1 05.03.2024 р., тому саме з цієї дати слід відраховувати строк на апеляційне оскарження.

Посилання апелянта на введення в Україні воєнного стану колегією суддів не приймається, оскільки відповідно до сталої практики Верховного Суду з цього питання, сам лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на можливість подання апеляційної скарги.

Доводи представника позивача адвоката Філевського Р.М. про те, що позивач виїхала за межі міста Миколаєва та про те, що з нею до 25.03.2024 р. був відсутній зв`язок не підтверджується жодними доказами.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що у разі відмови у відкритті апеляційного провадження позивач буде позбавлений доступу до правосуддя, колегія суддів зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У справі Європейського суду з прав людини «Стаббігс та інші проти Великобританії» визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, доводи апелянта не свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до положень ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, оскільки представник апелянта був присутній під час винесення рішення в суді першої інстанції та отримав його 05.03.2024 р., колегія суддів вважає, що наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, а тому приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 250, 286, 298, 299, 325, 328, 329 КАС України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2024 р. відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2024 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач І.Г. Ступакова
Судді А.І. Бітов О.В. Лук`янчук