Справа № 380/28006/23
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 рокусправа № 380/28006/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - відповідач), у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо не видачі інспектору ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 , за результатами розгляду рапорта від 01.09.2023 № Рп-378, направлення на медичний огляд для проведення лікарської експертизи за формою, яка наведена в додатку № 4 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС України, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285, з урахуванням вимог визначених у Розділі V, з підстав визначених підп. 5 п. 1 направлення (додаток 4), тобто з метою встановлення причинного зв`язку поранення (травми) отриманої 02.12.2022 в період проходження служби під час виконання службових обов`язків (між актом розслідування нещасного випадку та медичною документацією за результатами лікування);

- зобов`язати ГУНП у Львівській області видати інспектору ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 направлення на медичний огляд для проведення лікарської експертизи за формою, яка наведена в додатку № 4 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС України, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285, з урахуванням вимог визначених у Розділі V, з підстав визначених підп. 5 п. 1 направлення (додаток 4), тобто з метою встановлення причинного зв`язку поранення (травми) отриманої 02.12.2022 в період проходження служби під час виконання службових обов`язків (між актом розслідування нещасного випадку та медичною документацією за результатами лікування).

Також просить вирішити питання розподілу витрат на професійну правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено те, що у 2022 році, при формуванні складу зведеного загону ГУНП у Львівській області позивач - інспектор ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 добровільно зголосився нести службу в зоні бойових дій в перші дні деокупації Харківської області, у зв`язку з чим був відряджений наказом ГУНП у Львівській області від 13.09.2022 № 59 ДСК (для службового користування). Вказав, що 02.12.2022 під час несення служби в зоні бойових дій, під час виконання повноважень поліції, на території блокпоста позивач отримав травму ноги (перелом). Згідно з актом розслідування нещасного випадку поліцейський отримав травму в період проходження служби під час виконання службових обов`язків. Повідомив, що 01.09.2023 позивач подав на ім`я начальника ГУНП у Львівській області рапорт № Рп-378 у якому просив видати направлення за формою, яка наведена в додатку № 4 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС України, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285, тобто направлення на медичний огляд для проведення лікарської експертизи з метою встановлення причинного зв`язку отриманої травми 02.12.2022 в період проходження служби під час виконання службових обов`язків (між актом розслідування нещасного випадку та медичною документацією за результатами лікування). Стверджує, що у листі УКЗ ГУНП у Львівській області від 29.09.2023 № Рп-1722/13/01-2023 зазначено, що правових підстав для видачі направлення на даний час не має. Однак які мотиви відмови не вказано, як і не зазначено умов, за яких у вказаного поліцейського, який отримав травму в період проходження служби під час виконання службових обов`язків виникне право на отримання направлення з встановлення причинного зв`язку поранення.

Обґрунтовуючи наявність підстав для задоволення позову позивач вказав, що відповідно до підп. 5 п. 5 Р. ІІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 № 4, для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає ряд документів, у тому числі копію постанови відповідної ВЛК про визначення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва). Відповідно до п. 1 Р. V. Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285 (далі Положення), лікарська експертиза щодо поліцейського проводиться в порядку, визначеному в розділі III цього Положення, з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом. Відповідно до п. 2 Р. V. Положення, лікарська експертиза щодо поліцейського проводиться за складеним підрозділом кадрового забезпечення Направленням на медичний огляд, до якого долучається службова характеристика з місця проходження служби. Відповідно до п. 3 Р.V. Положення, за наявності в поліцейського поранення (контузії, травми або каліцтва), їх наслідків підрозділ кадрового забезпечення подає до М(ВЛ)К завірену в установленому порядку копію акта розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1, наведеною в додатку 2 до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05 жовтня 2020 року № 705, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2020 року за № 1139/35422. Відповідно до п. 4 Р. V. Положення, згідно з Актом про нещасний випадок та відповідною медичною документацією, складеною за результатами лікування особи, яка отримала поранення (контузію, травму або каліцтво), М(ВЛ)К приймає постанову про їх причинний зв`язок. Відповідно до п.п. 1, 2 Р.ІІІ Положення, направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, форма якого наведена в додатку 4 до цього Положення, оформлюється підрозділами кадрового забезпечення поліції. У Направленні на медичний огляд зазначаються мета й питання, які підлягають розгляду М(ВЛ)К.

Вважає, що у разі звернення поліцейського до територіального органу поліції з клопотанням видати направлення для проходження медичного огляду (військово-лікарської комісії), з будь-яких підстав, у суб`єкта владних повноважень відсутні дискреційні повноваження які наділяють його правом приймати рішення щодо видачі чи відмови у видачі направлення, а виникає прямий обов`язок підготувати направлення для поліцейського на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи. Оскільки відповідне направлення позивачу на його рапорт відповідачем не видане, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 04.12.2023 відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 97396 від 19.12.2023), у якому проти позову заперечив. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідно до п. п. 3, 4 Положення № 285 основними завданнями військово-лікарської комісії (надалі ВЛК) є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу, звільняються зі служби та звільнились зі служби, військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового й начальницького складу). Таким чином, законодавством саме на ВЛК покладено обов`язок щодо встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу для подальшого призначення одноразової грошової допомоги в порядку передбаченому ст. 97 Закону України "Про національну поліцію" та п. 5 розділу 3 "Оформлення документів для виплати одноразової грошової допомоги" Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 р. № 4. Повідомив, що відповідно до норм чинного законодавства ГУНП у Львівській області видало таке направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи інспектору відділу реагування патрульної поліції Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшому лейтенанту ОСОБА_1 датований 26.04.2023, який позивач отримав наручно під особистий підпис 10.05.2023. Відтак, на думку відповідача, підстав для видачі повторного направлення на медичний огляд ОСОБА_1 немає у зв`язку з тим, що ним вже було реалізоване його право на отримання такого документу. Вважає, що позивач неправильно наводить обставини справи, безпідставно звинувачує ГУНП у Львівській області у ймовірній, на його думку, бездіяльності. Просив у задоволенні позову відмовити.

Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 98467 від 21.12.2023) у якій щодо доводів відповідача про видачу ОСОБА_1 спірного направлення вказав, що направлення на медичний огляд, як документ, може видаватись з різних підстав та з різною метою. Однак, не може вважатись повторним направлення, яке видається з різних підстав, для різної мети та охоплює різний проміжок часу. Зазначив, що направлення на медичний огляд від 26.04.2023 видане відповідачем з метою визначення придатності позивача до подальшої служби в поліції на посаді інспектора ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області. В той же час, предметом спору є видача направлення на медичний огляд з інших підстав, а саме з метою визначення причинного зв`язку отриманого поранення. Вважає також, що на окрему увагу заслуговує той факт, що відповідач після підготовки направлення на медичний огляд від 26.04.2023 не направляв акт розслідування нещасного випадку до ВЛК. Вказане, на думку представника позивача, свідчить, що відповідач свідомо розумів, що це виключає будь-яку можливість дослідження питань визначення причинного зв`язку отриманого поранення. Окрім цього, направлення на медичний огляд від 26.04.2023 складено за старою формою, без врахування змін внесених наказом МВС України № 321 від 18.04.2023 з помилками, зокрема у пункт 2 (відомості про попереднє проходження ВЛК) внесено недостовірні дані про те, що позивач проходив ВЛК 01.02.2010 та є придатним до вступу в КНУВС, факультет «БЕЗ». Ці дані належать іншій особі, оскільки позивач навчався у ЛьвДУВС. Вказав, що 10.05.2023 позивач дійсно отримав направлення на медичний огляд від 26.04.2023 та вказав на вищевказані недоліки, у тому числі про неправильно вказану мету проведення медичного огляду та попрохав працівника кадрового підрозділу внести зміни. Вказав, що позивача усно повідомлено, що документ вже виготовлений, йому присвоєний реєстраційний номер і законодавством не передбачено внесення змін чи доповнень. Стосовно вказаної мети у направленні «придатність поліцейського до подальшої служби в поліції» позивачу пояснили, що не правильно зрозуміли його прохання, оскільки у рапорті від 14.04.2023 йшла мова про погіршення стану здоров`я, тривале лікування та не було викладено чітко прохання про встановлення саме причинного зв`язку отриманої травми. Позивачу також повідомили, що він може отримати нове направлення, подавши відповідний рапорт. Просив позов задовольнити повністю.

Суд дослідив подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

ОСОБА_1 проходить службу у Головному управлінні Національної поліції у Львівській області, що не заперечується сторонами.

Позивач звернувся до Начальника ГУ НП у Львівській області із рапортом від 01.09.2023, в якому просив направити ОСОБА_1 на медичний огляд для проведення лікарської експертизи та встановлення причинного зв`язку травми, отриманої 02.12.2022 в період проходження служби під час виконання службових обов`язків.

Листом від 29.09.2023 № Рп-1722/13/01-2023 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 (зі змінами) розділу ІІІ. Організація проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз у направленні на медичний огляд зазначаються мета й питання, які підлягають розгляду М(ВЛ)К, а також:

1) для кандидатів на службу в поліції, поліцейських при вирішенні питання придатності для подальшої служби - посада та графа Переліку захворювань, згідно з якою необхідно проводити експертизу;

2) для осіб, що звільняються зі служби,- строки проходження служби, інформація щодо участі в бойових діях, антитерористичних операціях, збройних конфліктах;

3) для осіб, які приймаються на службу в поліцію, НГУ після звільнення з військових формувань, органів внутрішніх справ, поліції,- коли і з яких підстав їх було звільнено зі служби, та надаються відомості про проходження ними медичного огляду М(ВЛ)К у минулому;

4) для осіб, які є кандидатами на навчання в ЗВО,- назва ЗВО із зазначенням спеціальності (спеціалізації);

5) для поліцейських, військовослужбовців НГУ, направлених на медичний огляд до М(ВЛ)К для визначення придатності до проходження служби у відрядженні за кордоном,- країна проходження служби.

У зв`язку з наведеним відповідач повідомив позивача про те, що підстав для видачі останньому направлення на медичний огляд для проходження лікарської експертизи та встановлення причинного зв`язку травми в період проходження служби під час виконання службових обов`язків на даний час немає.

Оскільки, як вважає позивач, відповідачем безпідставно відмовлено у видачі такого направлення, він звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 10 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський: своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України; у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства.

Як зазначив позивач у позовній заяві, після отримання травми під час проходження служби при виконанні службових обов`язків, у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 № 4 (далі Порядок та умови № 4)

Відповідно до підп. 5 п. 5 Розділу ІІІ Порядку та умов № 4, для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає ряд документів, у тому числі копію постанови відповідної ВЛК про визначення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 затверджено положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС (далі - Положення).

Підпунктом 3 пункту 3 розділу І Положення визначено, що основними завданнями ВЛК є: визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу, звільняються зі служби та звільнились зі служби, військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового й начальницького складу).

Рішення М(ВЛ)К про причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) поліцейських, колишніх поліцейських приймаються згідно з вимогами цього Положення. Рішення М(ВЛ)К про причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців НГУ приймаються згідно з вимогами Положення про ВЛЕ.

Відповідно до пункту 1 розділу III Положення направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи за формою (додаток 4) здійснюють відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України, командири частин НГУ.

Згідно з п. 3, 4 Розділу V Положення за наявності в поліцейського поранення (контузії, травми або каліцтва), їх наслідків підрозділ кадрового забезпечення подає до М(ВЛ)К завірену в установленому порядку копію акта розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1, наведеною в додатку 2 до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05 жовтня 2020 року № 705, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2020 року за № 1139/35422 (далі - Акт про нещасний випадок). Згідно з Актом про нещасний випадок та відповідною медичною документацією, складеною за результатами лікування особи, яка отримала поранення (контузію, травму або каліцтво), М(ВЛ)К приймає постанову про їх причинний зв`язок.

Згідно з формою додатку 4 Положення відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України видають направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи співробітникам, перелік яких зазначений у підпункті 3 пункту 3 розділу 1 Положення, для визначення стану здоров`я з метою встановлення придатності до служби в поліції: кандидата на службу, кандидата на військову службу за контрактом; придатності для подальшої служби; можливості проходження служби в умовах відрядження; причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

З аналізу наведених норм слідує, що основними завданнями ВЛК є: визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу, звільняються зі служби та звільнились зі служби, військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового й начальницького складу). При цьому, додатком 4 цього Положення чітко затверджено перелік підстав, за яких відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України видають направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, зокрема, у разі причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

Тобто, цим Положенням закріплений обов`язок підрозділу кадрового забезпечення за місцем колишньої служби співробітника щодо видачі направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

Отже, у разі надходження відповідного рапорту від колишнього співробітника, підрозділ кадрового забезпечення за місцем колишньої служби співробітника зобов`язаний видати направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), оформлене згідно форми, встановленої додатком 4 цього Положення.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Начальника ГУ НП у Львівській області із рапортом від 01.09.2023, в якому просив направити ОСОБА_1 на медичний огляд для проведення лікарської експертизи та встановлення причинного зв`язку травми, отриманої 02.12.2022 в період проходження служби під час виконання службових обов`язків, однак листом від 29.09.2023 № Рп-1722/13/01-2023 відповідач відмовив позивачу у такому направленні.

При цьому, відповідач не заперечив доводів позивача про те, що 02.12.2022 під час несення служби в зоні бойових дій, під час виконання повноважень поліції, на території блокпоста позивач отримав травму ноги (перелом), а також того, що згідно з актом розслідування нещасного випадку поліцейський отримав травму в період проходження служби під час виконання службових обов`язків.

Отже, суд дійшов висновку про те, що відповідач при прийнятті рішення щодо відмови позивачу у видачі направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) діяв протиправно та всупереч нормам Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС.

Поряд з цим, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що ГУНП у Львівській області видало таке направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи інспектору відділу реагування патрульної поліції Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшому лейтенанту ОСОБА_1 датований 26.04.2023, який позивач отримав наручно під особистий підпис 10.05.2023.

Суд зазначає, що відповідачем дійсно видано Направлення № 1/19-273 від 26.04.2023 на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи. Разом з тим, з аналізу змісту вказаного направлення, слідує, що таке видано для визначення стану здоров`я з метою встановлення придатності до подальшої служби на посаді інспектора ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області по графі 2.

Разом з цим, суд погоджується з доводами позивача про те, що направлення на медичний огляд, як документ, може видаватись з різних підстав та з різною метою. Не може вважатись повторним направлення, яке видається з різних підстав, для різної мети та охоплює різний проміжок часу.

Крім того, предметом спору є саме видача такого направлення з метою встановлення причинного зв`язку поранення (травми) отриманої 02.12.2022 в період проходження служби під час виконання службових обов`язків (між актом розслідування нещасного випадку та медичною документацією за результатами лікування). Таким чином, видача Направлення № 1/19-273 від 26.04.2023 не позбавляє відповідача обов`язку видати позивачу направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), оформлене згідно форми, встановленої додатком 4 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в наданні позивачу направлення для проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення причинного зв`язку травми, отриманої 02.12.2022 під час проходження служби в поліції та зобов`язання відповідача видати позивачу направлення на медичний огляд для проведення лікарської експертизи за формою, яка наведена в додатку № 4 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС України, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285, з урахуванням вимог визначених у Розділі V, з метою встановлення причинного зв`язку поранення (травми) отриманої 02.12.2022 в період проходження служби під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн (8000,00 грн відповідно до наданих доказів) суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суд досліджує на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Судом встановлено, що професійна правнича допомога позивачу надавалася позивачу адвокатом Золотухіним О.О. на підставі договору-доручення про надання правової допомоги від 02.01.2023 (далі - договір) та ордера ВС № 1233373 від 27.11.2023.

Згідно з п. 4.1. Договору на визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг. необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару.

Відповідно до Розрахунку від 19.12.2023 розміру правової допомоги у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУНП у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності адвокатом надано клієнту такі види послуг: опрацювання законодавчої бази, яка регулює спірні правовідносини, підготовка та подання заяви про досудове врегулювання спору до НП України, підготовка та подання адвокатського запиту для отримання відповіді на подану заяву, вивчення та правовий аналіз зібраних матеріалів, що є предметом позову, формування правової позиції, підготовка та подання позовної заяви, вивчення правової позиції ГУНП викладеної у відзиві на позовну заяву, її правовий аналіз, формування правової позиції, підготовка та подання відповіді на відзив.

Загальна кількість витраченого часу 8 год, вартість 8000,00 грн.

Сторонами також підписано акт здавання-приймання робіт згідно з договором від 02.01.2023 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУНП у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, у якому вказані аналогічні види наданих послуг, час, витрачений адвокатом та вартість. Актом підтверджено факт виконання робіт в повному обсязі.

Щодо наведених в Розрахунку від 19.12.2023 таких видів послуг як опрацювання законодавчої бази, яка регулює спірні правовідносини, підготовка та подання заяви про досудове врегулювання спору до НП України, підготовка та подання адвокатського запиту для отримання відповіді на подану заяву, вивчення та правовий аналіз зібраних матеріалів, що є предметом позову, формування правової позиції, суд зазначає, що такі включаються до витрат, пов`язаних із підготовкою та складанням позовної заяви та охоплюються останніми.

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.09.2019 у справі № 826/8890/18.

Ураховуючи, що вказану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання як справу незначної складності, з огляду на наявність усталеної судової практики у цій категорії спорів, суд погоджується з доводами відповідача, викладеними у (. 97829 20.12.2023) про те, що вартість професійної правничої допомоги є завищеною, неспівмірною зі складністю справи та обсягом наданих послуг. Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначений гонорар не є співмірним з обсягом проведеної роботи і вважає за можливе стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 4000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових витрат матеріали справи не містять, відтак судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007 м. Львів пл. Генерала Григоренка 3; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо відмови в наданні ОСОБА_1 направлення для проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення причинного зв`язку травми, отриманої 02.12.2022 під час проходження служби в поліції.

3. Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області видати ОСОБА_1 направлення на медичний огляд для проведення лікарської експертизи за формою, яка наведена в додатку № 4 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС України, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285, з урахуванням вимог визначених у Розділі V, з метою встановлення причинного зв`язку поранення (травми) отриманої 02.12.2022 в період проходження служби під час виконання службових обов`язків.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур