Справа № 240/16880/22
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення заяви про визнання протиправними рішень,
дій чи бездіяльності без задоволення
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 задоволено позов частково, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком як учаснику бойових дій, з урахуванням попередньо виплаченої суми разової грошової допомоги. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Після набрання рішенням суду законної сили, 18.12.2023 позивачу надіслано виконавчий лист.

03.04.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій він просить прийняти до провадження та вирішення в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії у справі №240/16880/22. В обґрунтування заяви заявник вказав, що отримавши виконавчий лист, він пред`явив його до виконання у грудні 2023 року до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області. У січні 2024 року вказаний виконавчий лист Головним управлінням Державної казначейської служби України в Житомирській області позивачу було повернуто без виконання, зазначено, що вказаний виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства (а.с.45-46).

У заяві позивач вказав, що відповідно до порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами, які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (Порядок затверджений ПКМУ №845 від 03.08.2011). Рішення про стягнення коштів державного або місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства. На думку позивача, дії органу Казначейства є протиправними та в результаті своєї бездіяльності Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області не виконує рішення суду про стягнення на користь позивача коштів щорічної грошової разової допомоги до 5 травня 22 року відповідно до поданого виконавчого листа.

Суд вважає за можливе розглянути заяву по суті без участі представників сторін в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи дійшов наступних висновків.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З аналізу зазначених норм права вбачається, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого визначено приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушують права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних заходів реагування передбачених статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, можливе лише у разі встановлення факту невиконання суб`єктом владних повноважень рішення суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами вчинених дій або бездіяльності.

Згідно з частиною 4 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Так, відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини 2 статті 6 Закону №1404-VIII рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (зі змінами та доповненнями) затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок №845), який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно з пунктом 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Отже, органами, що здійснюють казначейське обслуговування, виконуються рішення виключно про стягнення коштів державного або місцевого бюджетів.

Виконавчий лист від 18.12.2023 №45455 2023 р., виданий заявнику, містить вимоги зобов`язального характеру та не визначає сум до стягнення, а саме: у виконавчому листі зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік

Відповідно до ст.7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей встановлених цим Законом.

Норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку №845 свідчать про те, що повноваження по виконанню виконавчого листа щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком як учаснику бойових дій, з урахуванням попередньо виплаченої суми разової грошової допомоги, не відносяться до компетенції органів Казначейства.

Відповідно до підпункту 1 пункту 9 Порядку №845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства.

У спірній ситуації дії Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, що виразились у поверненні виконавчого документа стягувачу є правомірними.

Заявник з питань примусового виконання виконавчого листа від 18.12.2023 №45455 2023 р., виданого Житомирським окружним адміністративним судом ОСОБА_1 , має звернутися до органів Державної виконавчої служби відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», оскільки примусове виконання виданого позивачу виконавчого листа не відноситься до компетенції органів Казначейства, а відноситься до компетенції органів Державної виконавчої служби.

Враховуючи наведене, суд вважає відсутніми обставини протиправності рішень, дій чи бездіяльності Головного управління Державної казначейської служби України щодо виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі №240/16880/22, у зв`язку з чим залишає заву позивача без задоволення.

Керуючись статтями 243, 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 в адміністративній справі №240/16880/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Д.М. Гурін