Справа № 335/3000/24
Суддя: Алєксєєнко А. Б.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/3000/24 2-а/335/64/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Кирила Владислава Сергійовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Кирила Владислава Сергійовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову з урахуванням уточнення позовних вимог зазначено про те, що 07.03.2024 приблизно о сьомій годині вечора позивач рухалась на автомобільному транспорті RENAULT CAPTUR АР 8719ІВ по вул. Перемоги в м.Запоріжжі. При цьому, не порушуючи жодних правил дорожнього руху була безпідставно зупинена працівниками поліції, які в свою чергу пояснили, що позивач здійснила проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофору. Після чого, не зважаючи на заперечення позивача з цього приводу та, не надавши жодного доказу порушення позивачем ПДР України, працівниками поліції протиправно винесено оскаржувану постанову.

Відповідно до оскаржуваної постанови 07.03.2024 ро ку об 18-44 год. в м.Запоріжжі по вул. Перемоги, 73, позивач керуючи ТЗ проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.г ПДР. Порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух.

Разом з цим, вважає вказану постанову незаконною, оскільки загорання жовтого сигналу світлофору відбулося вже після перетину стоп лінії (коли транспортний засіб перебував безпосередньо під самим світлофором), а тому позивач не змогла би зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 ПДР і продовжила рух далі на жовте світло світлофору, завершуючи маневр та забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, що відповідає вимогам п. 8.11 ПДР. Зазначені обставини підтверджується і відеозаписом з відеореєстратора встановленого на службовийавтомобіль працівників поліції.

При цьому, зазначила, що під час розгляду справи працівник поліції постійно перебивав позивача та не надавав їй можливості надати пояснення з приводу обставин, що сталися, ігнорував всі намагання пояснити обставини щодо проїзду.

З урахуванням зазначеного позхивач просить суд визнати дії поліцейського 2 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 07.03.2024 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП незаконними, а вказану постанову скасувати за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП України, а також стягнути з Управління патрульної поліції в Запорізькіна користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 484,48 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Ухвадою суду від 19 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. У визначений судом строк недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 29 березня 2024 позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

10.04.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування відзиву зазначено, що 07.03.2024 під час несення служби у Запорізькій області поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП було зупинено транспортний засіб під керування водія ОСОБА_1 , яка керуючи транспортним засобом, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушила п.8.7.3 «ґ » ПДР України. Після чого, в ході розгляду справи, ОСОБА_3 було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності згідно ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. До відзиву представником відповідачів додано диск з відеофіксацію обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Також у відзові на позовну заяву представник відповідача заперував щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, зазначивши, що вказаний позивачем розмір витрат на правничу допомогу у сумі 5 000 грн. є завищеним та неспівмірним відносно вказаної категорії справ та з обсягом наданих адвокатом послуг.

19 квітня 2024 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив у якому позивач зазначила, що не погоджується з твердженнями представника відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву з огляду на наступне. Так, представником позивача надано до відзову відеозапис, який ніби є беззаперечним доказом вчинення позивачем інкримінованого їй адміністративного правопорушення. Разом з цим, з відеозапису та доданих до нього фотокарток чітко вбачається, що машина під керуванням позивача рухається на зелене світло об 18:44:19 год при швидкості 49 км/год, та знаходиться на цей час біля банеру, який розташований вже за стоп лінією (максимум 2 метра до світлофора). У наступну секунду, тобто об 18:44:20 год транспортний засіб був вже навпроти банеру, тобто перебував за стоп лінією. Тобто, навіть при екстреному гальмуванні, при швидкості 49 км/год, транспортний засіб проїхав би ще 7,14 м. Отже, навіть застосувавши екстрене гальмування, транспортний засіб опинився б же навіть за світлофором (при цьому екстрене гальмування могло б спричинити негативні наслідки). Враховуючи, що автомобіль перетнув стоп-лінію на зелене світло то, відповідно позивач не змогла би зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 ПДР, а тому продовжила рух далі на жовте світло світлофору, завершуючи маневр та забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, що відповідає вимогам п. 8.11 ПДР. З огляду на викладене, вважає, що матеріали справи містять докази відсутності вини Позивача у інкримінованому правопорушенні, а отже, дії поліцейського 2 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 07.03.2024 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконними, а вказана постанова такою що підлягає скасуванню за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до настуного висновку.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказані критерії одночасно є вимогами для суб`єктів владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Судом встановлено, що 07.03.2024 поліцейським 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Кирило В.С. складено постанову серія ЕВА №4609892 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та застосовано до адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

За змістом оскаржуваної постанови 07.03.2024 о 18 год. 41 хв. у м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 73, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом проїхала регульований пішохідний перехід на заборонний жовтий сигнал світлофора, чим порушила п. 8.7.3 «ґ » ПДР.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно вимог п. 8.7.3 «ґ » Правил дорожнього руху України, сигнали світлофора мають такі значення зокрема жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Отже, із постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що позивач ОСОБА_1 порушив вимоги п.8.7.3 «ґ » ПДР України, за що був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до положень статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно із п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завданьрегулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною першою статті 35 Закону України «Про національну поліції» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст.251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.9 ст.79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Так, в обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оскаржувану постанову прийнято за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження в її діях складу адмінстративного правопорушення. При цьому у вказаній дорожній обстановці дії водія, який проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора відповідали вимогам п.8.11 ПДР України, яким передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, позивачем до позовної заяви, а відповідачем до відзиву було долучено DVD-R диск з відеозаписом обставин вчинення позивачем інкримінованого їй адміністративного правопорушення та процедури складання оскаржуваного протоколу про накладення адміністративного правопорушення.

Так, з відеозапису вбачається, що автомобіль RENAULT CAPTUR НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 о 18 год. 44 хв. наближається до регульованого пішохідного переходу вже на жовтий сигнал світлофору та здійснила проїзд регульованого пішохідного переходу саме на заборонений жовтий сигнал світлофора.

При цьому, на відеозаписі зафіксовано, що автомобіль позивача рухався по вул.Перемоги, світлофор було видно заздалегідь, ані попереду автомобіля позивача, ані позаду нього інших автомобілів не було. З урахуванням часової динаміки позивач міг зупинити і мав час для зупинки свого транспортного засобу відповідно до ПДР на жовтий сигнал світлофора не вдаючись до екстреного гальмування, але не зробила цього.

При цьому суд зауважує, що позивач під`їжджаючи до світлофорау, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, при увімкнені зеленого миготливого сигналу, який передує жовтому, врахувати технічний стан транспортного засобу та розрахувати можливість зупинки у місці, визначеному п.8.10 ПДР при увімкнені жовтого сигналу світлофора. Проте, вищезазначених вимог ПДР позивач не виконала, та доказів про неможливість зупинитися у визначеному ПДР місці при проїзді перехрестя, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та при зверненні з позовною заявою до суду не надав.

При цьому, суд не бере до уваги наведений позивачем розрахунок довжини гальмівного шляху, оскільки вказаний розрахунок належними доказами не підтверджений та грунтується на припущеннях.

Таким чином, долучений до матеріалів справи відеозапис спростовує доводи позивача та на переконання суду, відповідач обґрунтовано виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Враховуючи, що постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено, при цьому, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами, а тому суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 7379, 134, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Кирило Владислава Сергійовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22 квітня 2024 року.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач 1: поліцейський 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Кирило Владислав Сергійович (адреса: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 96).

Відповідач 2: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (, адреса: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 96).

Суддя: А.Б.Алєксєєнко