Справа № 380/3436/24
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 рокусправа № 380/3436/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Чаплик І.Д., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3; ), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність ГУМВС України у Львівській області щодо не прийняття рішення по матеріалах поданої заяви;

визнати протиправними дії ГУМВС України у Львівській області щодо повернення заяви і документів і неприйняття рішення ( висновки ) про призначення одноразової грошової допомоги;

зобов`язати ГУМВС України у Львівській області повторно розглянути питання та прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги позивачу ОСОБА_1 і належним чином підготувати (оформити) та скерувати до МВС України в установлений законом строк висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та всі необхідні документи, передбачені Порядком 850 та умовами призначення і виплати, у зв`язку з встановленням 3-ої групи інвалідності за захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України до 2012 року. Згідно з актом огляду 3 Обласною МСЕК позивачу було встановлено 55% втрати професійної працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ. Отже, з дня встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги. Позивач подав відповідачу вичерпний перелік документів, передбачений Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції для отримання грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, внаслідок травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків. Однак Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Львівській області було прийнято рішення про повернення вказаних документів позивачу у зв`язку з відсутністю підстав для формування висновку та скерування матеріалів до МВС України. Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 19.02.2024 відкрито провадження у праві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач 12.04.2024 подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що для того, щоб отримати грошову допомогу працівник міліції має володіти таким правом. Пунктом 4 Порядку № 850 встановлено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. З аналізу вищенаведеної норми випливає, що право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі виникає тільки тоді, коли працівнику міліції встановлено вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності. Відтак, враховуючи те, що з дати первинного встановлення ОСОБА_1 інвалідності до повторного огляду та встановлення згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищого ступеня втрати працездатності прийшло більше двох років, підстави для формування висновку щодо виплати позивачу були відсутні, оскільки на момент звернення до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області він не володів таким правом. Зважаючи на вищенаведене, у даному випадку бездіяльності, допущеної ГУ МВС України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії, немає і бути не може, оскільки позивач не мав права на отримання грошової допомоги відповідно до Порядку № 850.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

Позивач, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, звідки був звільнений наказом №395 о/с від 20.11.2012 у відставку.

Згідно з актом про нещасний випадок №12 від 27 вересня 2006 року у позивача сталось поранення в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із безпосередньою участю в охороні порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю.

Згідно зі свідоцтвом про хворобу №475 від 17 жовтня 2012 року травма позивача пов`язана з виконанням службових обов`язків.

28.08.2013 за результатами огляду Обласною МСЕК №3 позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Вказане підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією №1290/5 та випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 10 ААВ №667120.

Позивач звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою про призначення одноразової грошової допомоги на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції через Головне управління МВС України у Львівській області.

За наслідками розгляду документів Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України надіслала повідомлення від 13.07.2023 №Н-43/Огд, у якій просила надати довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та копію виписки з акта огляду МСЕК, в якій вказана інформація про первинне встановлення групи інвалідності.

У відповідь позивач направив відповідачу виписку з акта огляду МСЕК про проведення первинного огляду та виписку з акта огляду МСЕК №1290 із визначенням ступеня втрати професійної працездатності.

Листом від 11.12.2023 №71-143/31/01-2023 відповідач повідомив позивача, що згідно абзацу 5 пункту 7 Порядку №707 працівник міліції, у разі його загибелі (смерті) члени його сім`ї, а в разі їх відсутності - його батьки та утриманці можуть пред`явити МВС вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги. Згідно поданих документів, подія, яка дає право на отримання допомоги встановлення третьої групи інвалідності та 55 відсотків втрати професійної працездатності, настала 28.08.2013, що перевищує встановлені Порядком 3 роки на звернення за допомогою.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо повернення документів для призначення одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №580-VIII), відповідно до частини 1 статті 97 якого одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону №580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Вказаними абзацами пункт 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII доповнено згідно із Законом №900-VIII від 23.12.2015, який прийнято з метою відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей, реалізації конституційних принципів рівності, справедливості, пропорційності й недискримінаційності під час унормування Законом соціального й правового захисту як поліцейських, так і колишніх працівників міліції, у тому числі пенсіонерів, інвалідів, а також членів їх сімей, інших осіб.

Таким чином, особа, яка втратила працездатність у зв`язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ не повинна позбавлятися права на отримання одноразової грошової допомоги та ставитися у менш вигідне становище порівняно з працівниками міліції, які змогли реалізувати своє право після звільнення з органів внутрішніх справ, або поліцейськими, які втратили працездатність під час проходження служби в поліції.

Отже, право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 07.03.2018 у справі №464/5571/16-а, від 21.06.2018 у справі №822/31/18, від 28.08.2018 у справі №804/6297/17 та від 05.11.2019 у справі №405/705/17 (2-а/405/30/17).

До набрання чинності Законом України Про Національну поліцію порядок виплати одноразової грошової допомоги врегульовувався нормами статті 23 Закону України Про міліцію.

Як установлено судом і не заперечується сторонами, позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ згідно з актом огляду 3 Обласною МСЕК №1290 28.08.2013.

Суд звертає увагу, що Законом України від 03.11.2006 №328-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб», який набрав чинності з 01.01.2007, було внесено зміни до ст.23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII, зокрема, частину шосту.

Так, у згаданій нормі (в редакції чинній станом на виникнення у позивача права отримання одноразової грошової допомоги встановлення йому третьої групи інвалідності) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання цих положень Кабінетом Міністрів України 12.05.2007 було прийнято постанову №707, якою затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок №707).

Згідно із підпунктом другим пункту 1 Порядку №707 одноразова грошова допомога виплачується у разі: установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п`ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

Розмір грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення за останньою посадою, яку особа рядового або начальницького складу займала на день загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), установлення інвалідності. До грошового забезпечення, виходячи з якого здійснюється розрахунок грошової допомоги працівнику міліції, включається посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років та щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) згідно із законодавством (абзаци перший та другий п.3 Порядку № 707).

Законом України від 13.02.2015 № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» частину шосту статті 23 Закону України «Про міліцію» викладено у наступній редакції: «У разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства».

На виконання ст.23 Закону №565-XII постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Пунктом 2 Постанови №850 установлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. № 208-VIII Про внесення змін до статті 23 Закону України Про міліцію щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. № 707 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 37, ст. 1461).

Таким чином, оскільки позивачу було встановлено інвалідність у зв`язку з проходженням служби у органах внутрішніх справ 28.08.2013, тобто до набрання чинності Законом №208-VIII суд приходить до висновку, що до вказаних правовідносин має застосовуватись саме Порядок №707 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції.

Положеннями пункту 5 Порядку №707 передбачено, що для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера.

Як зазначено в абзаці першому пункту 7 Порядку №707 орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

Відповідно до абзацу другого пункту 7 Порядку №707 МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі (абзац четвертий п.7 Порядку №707).

Як передбачено абзацом п`ятим цієї ж норми працівник міліції, податкової міліції, у разі його загибелі (смерті) члени його сім`ї, а в разі їх відсутності - його батьки та утриманці можуть пред`явити МВС та ДПА вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги.

Системний аналіз вищенаведених норм дозволяє зробити висновок, що обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено на Міністерство внутрішніх справ України.

При цьому, на орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, покладено обов`язок щодо проведення відповідних процедур з метою вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС України).

Таким чином, відповідач після надходження заяви позивача щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги зобов`язаний був підготувати та подати Міністерству внутрішніх справ України відповідний висновок щодо можливості проведення грошової допомоги позивачу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 13 лютого 2018 року у справі № 808/1866/16, від 19 вересня 2018 року у справі № 530/1280/17, від 03 жовтня 2018 року у справах № 361/7249/17 та № 361/7249/17, від 21 квітня 2021 року у справі №640/6031/19, від 08 липня 2020 у справі №725/4155/16-а, від 11.08.2021 року у справі №809/1608/16.

Водночас, за матеріалами справи, що розглядається суд приходить до висновку, що відповідач Головне управління Міністерства внутрішніх справ України самостійно прийняло рішення про повернення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, чим фактично вийшло за межі повноважень, передбачених Порядком №707.

Прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги є виключною компетенцією Міністерства внутрішніх справ України, а не іншого підрозділу МВС України, на яких покладено лише процедурний обов`язок по проведенню дій щодо оформлення відповідних документів для вирішення питання щодо виплати такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС України) розпорядниками нижчої ланки.

Відтак дії ГУ МВС України у Львівській області щодо повернення без подання до Міністерства внутрішніх справ України висновку щодо можливості проведення позивачу грошової допомоги у зв`язку із встановленням IІI групи інвалідності не відповідають вимогам законодавства, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, то суд вже звертав увагу, що прийняття такого рішення належить до виключної компетенції МВС України, а до повноважень відповідача належить лише підготовка висновку щодо можливості проведення позивачу грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому IІI групи інвалідності. Водночас Міністерство внутрішніх справ України ще не приймало жодного рішення щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги і не є стороною вказаного адміністративно-правового спору, відтак зазначена вимога задоволенню не підлягає.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на встановлення судом порушеного права, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо повернення заяви позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ та зобов`язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області сформувати та направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги позивачу

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

На підставі ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 250, 257-262, пп. 15.5 п.15 розділу Перехідні положення КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, оформлені листом від 11.12.2023 №71-143/31/01-2023, щодо повернення заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3; ) сформувати і подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо можливості призначення та виплати ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІII групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3; ) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяЧаплик Ірина Дмитрівна