Справа № 380/8142/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8142/24
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

22 квітня 2024 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Клименко О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить:

- відкрити провадження у цій справі;

- визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк звернення до суду у цій справі;

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05 квітня 2019 року ВП № 51707322 про закінчення виконавчого провадження;

- зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження та здійснити виконавчі дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження» та з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали суддя встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України, з огляду на таке.

Згідно з п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суддя встановив, що в позовній заяві не зазначено власне письмове підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Суддя встановив, що до позовної заяви позивачка не додала копії доданих до позовної заяви документів для відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (із наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 3028 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову фізичною особою ставка судового збору позовних вимог немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У позовній заяві позивачка заявила одну позовну вимогу немайнового характеру, за яку вона має сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Суддя встановив, що позивачка не сплатила судовий збір за заявлену позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 1211,20 грн.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені ст. 287 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до суду у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів та становить десять днів.

Як слідує з матеріалів справи, оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження № 51707322 винесена 05 квітня 2019 року, а з цим позовом до суду з вимогами про визнання її протиправною та скасування, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, позивачка звернулася 15 квітня 2024 року (вх. № 28746 від 15 квітня 2024 року).

У позовній заяві позивачка вказує, що їй не надано копій документів виконавчого провадження та не повідомлено підстав їх ненадання. 10 лютого 2022 року позивачка здійснила вхід у автоматизовану систему виконавчого провадження, вказану відповідачем у додатку до листа. Як і зазначено у листі відповідача від 25 січня 2022 року № 9035/Т-40620/20.1 у автоматизованій системі дійсно міститься постанова про закінчення виконавчого провадження від 05 квітня 2019 року. 12 лютого 2022 року до Львівського окружного адміністративного суду рекомендованими поштовими відправленнями № 274 та № 266 надіслано позовну заяву. Оскільки відповідач з порушенням статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» не надав належних копій документів виконавчого провадження та не повідомив підстав їх ненадання, у позові заявлено клопотання про витребування судом у відповідача належної копії цієї постанови та всі докази її надіслання сторонам виконавчого провадження та Львівському окружному адміністративному суду. Позивачка багаторазово надсилала звернення до відповідача та Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини про необхідність дотримання відповідачем вимог закону та надання стягувачу постанови про закінчення виконавчого провадження 05 квітня 2019 року. 27 березня 2024 року позивачка отримала засвідчену у встановленому порядку копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 05 квітня 2019 року. 28 березня 2024 року, тобто на наступний день подано Львівському окружному адміністративному суду заяву про те, що 12 лютого 2022 року до Львівського окружного адміністративного суду рекомендованими поштовими відправленнями № 274 та № 266 надіслано позовну заяву з проханням надати інформацію про реєстрацію та прийняті рішення. 09 квітня 2024 року судом повідомлено, що відповідно до даних, внесених у комп`ютерну систему «Діловодство спеціалізованого суду», не зареєстровано такої позовної заяви. 15 квітня 2024 року повторно подано цю позовну заяву через канцелярію Львівського окружного адміністративного суду.

З огляду на вказане у позовній заяві позивачка просить суд визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк звернення до суду у цій справі.

Оцінюючи наведені позивачкою у позовній заяві причини поважності пропуску строку звернення з позовом до суду, суд ураховує таке.

Визначені процесуальним законом строки, про які зазначив суд вище, це той орієнтовний період часу, протягом якого позивачка мала би проявити інтерес стосовно свого позову, якщо вона дійсно зацікавлена у тому, щоб провадження у справі було відкрито, а її спір вирішено. З іншого боку строк звернення до суду є своєрідним бар`єром, який повинен запобігати зловживанню правами і сприяти правовій визначеності правовідносин.

Реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства потрібно вчасно, а поновити пропущений строк звернення до суду суд може лише якщо для цього є поважні причини.

Своєю чергою поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення стороною у справі процесуальних дій.

Суддя уважає, що наведені позивачкою у позовній заяві доводи щодо поважності причин пропуску строку звернення з цим позовом до суду є неповажними, зважаючи на таке.

Як стверджує у позовній заяві сама позивачка, 10 лютого 2022 року вона здійснила вхід у автоматизовану систему виконавчого провадження, вказану відповідачем у додатку до листа, та виявила, що там міститься постанова про закінчення виконавчого провадження від 05 квітня 2019 року.

Отже, про оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження позивачка дізналася 10 лютого 2022 року. З дня, коли позивачка дізналася про порушення своїх прав оскаржуваною постановою (10 лютого 2022 року), та до дня звернення з цим позовом до суду (15 квітня 2024 року) минуло більш ніж 2 роки 2 місяці. Наявність об`єктивно непереборних обставин, істотних перешкод чи труднощів для своєчасного звернення з цим позовом до суду позивачкою не наведено.

Та обставина, що, як стверджує позивачка, вона 12 лютого 2022 року рекомендованими поштовими відправленнями № 274 та № 266 надіслала до Львівського окружного адміністративного суду позовну заяву не вказує на поважність причин пропуску строку звернення з цим позовом до суду, позаяк, по-перше, позивачкою не надано жодних належних та допустимих доказів звернення 12 лютого 2022 року до Львівського окружного адміністративного суду саме із позовом про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови, а, по-друге, після подання позову та до дня звернення із заявою до Львівського окружного адміністративного суду про надання інформації про реєстрацію та прийняті рішення минуло більш ніж 2 роки, при тому, що частиною четвертою статті 287 КАС України чітко передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі. Крім цього, строк розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження визначений статтею 258 КАС України та становить не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. Суд зазначає, що позивачка, як особа, яка ініціювала адміністративний процес, повинна бути активним учасником такого процесу, що передбачає також необхідність цікавитися станом розгляду своєї справи в межах розумних строків для її розгляду, встановлених КАС України.

Позивачка також вказує, що 27 березня 2024 року вона отримала засвідчену у встановленому порядку копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 05 квітня 2019 року. Насамперед суд відзначає, що строк на звернення до суду обчислюється саме з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів рішенням суб`єкта владних повноважень, а не з моменту отримання належним чином засвідченої копії такого рішення, з яким вона не погоджується. Водночас навіть за таких обставин десятиденний строк звернення з цим позовом до суду, якщо його обчислювати з 27 березня 2024 року, позивачкою також пропущений і жодних обґрунтувань поважності причин його пропуску з цієї дати та доказів на їх підтвердження позивачкою не надано.

З огляду на викладене вище суд визнає неповажними причини пропуску позивачкою строку звернення з цим позовом до суду, які наведені позовній заяві.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За цих обставин позивачці необхідно подати до суду заяву про поновлення строку звернення з цим позовом до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та наданням доказів на їх обґрунтування.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Отже, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачці надати строк для усунення її недоліків відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 169 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248, 256, 294 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску позивачкою строку звернення з цим позовом до суду, які вказані у позовній заяві.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Особі, що звернулася із позовною заявою, встановити в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки у спосіб подання до суду:

- власного письмового підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- копій доданих до позовної заяви документів для відповідача;

- документа про сплату судового збору в розмірі, який становить 1211,20 грн;

- заяви про поновлення строку звернення з цим позовом до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та наданням доказів на їх обґрунтування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в апеляційному порядку окремо не оскаржується.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Клименко О.М.