Справа № 280/3770/22
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 квітня 2024 року о/об 11 год. 00 хв.Справа № 280/3770/22 Провадження № СН/280/5/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (вул.Дідріхсона, буд.8, м.Одеса, Одеська область, 65029; )

до ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2022 Інститут Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (надалі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач, ОСОБА_1 ), в якому позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 271757,09 грн.

В позові зазначено: «… 1.Між Міністерством оборони України в особі Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" (далі - Інститут) та ОСОБА_1 (далі - відповідач) було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - контракт), який набрав чинності з 17.07.2019 відповідно до наказу начальника Інституту від 29.07.02019 №16-РС. Відповідач відрахований з навчання наказом ректора Національного університету "Одеська морська академія" від 09.12.2021 №1926 за академічну неуспішність та виключений зі списків особового складу Інституту наказом начальника Інституту від 17.12.2021 №246. Зазначеним наказом відповідачу було оголошено суму до відшкодування за час навчання в Інституті у сумі 271757,09 грн. та надано 30 календарних днів для добровільного відшкодування витрат, пов`язаних із навчанням. Відповідач з сумою до відшкодування витрат був незгоден та відмовився від добровільного відшкодування Міністерству оборони України в особі Інституту витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, у сумі 271757,09 грн. … Загальна сума витрат на утримання ОСОБА_1 в Інституті склала 271757,09 грн. Відповідно до довідки про відшкодування витрат на грошове забезпечення відповідача за період навчання з липня 2019 року по грудень 2021 року відшкодуванню підлягають витрати у сумі 254082,28 грн. Відповідно до довідки-розрахунку №152 від 17.12.2021 витрат на продовольче забезпечення (харчування) відповідача. за період з липня 2019 року по грудень 2021 року відшкодуванню підлягають витрати у сумі 407,10 грн. Відповідно до довідки №105 від 16.12.2021 витрати на речове забезпечення відповідача за період навчання з липня 2019 року по грудень 2021 року відшкодуванню підлягають у сумі 17165,73 грн. Відповідно до довідки-розрахунку від 16.12.2021 витрат на лікування відповідача за період навчання з липня 2019 року по грудень 2021 року відшкодуванню підлягають витрати у сумі 12,82 грн. Відповідно до довідки-розрахунку №40 від 16.12.2021 витрат на квартирно-експлуатаційне забезпечення (використання коштів з тимчасового розміщення (проживання)) відповідача за період з липня 2019 року по грудень 2021 року відшкодуванню підлягають витрати у сумі 89,16 грн. …».

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено: «… Позовні вимоги не визнаю та прошу відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що обов`язковість відпрацювання або відшкодування вартості навчання особою порушує конституційне право громадянина на працю, що вільно ним обирається або на яку він вільно погоджується та право на безоплатність вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах, суперечить зобов`язанню держави скасувати обов`язкову працю і не вдаватися до будь-якої її форми як методу мобілізації і використання робочої сили для потреб економічного розвитку. Розглядаючи справу, прошу суд зважити на явну та очевидну суперечність приписів пункту 3 Порядку №964, де передбачено відшкодування фактичних витрат із грошового забезпечення - приписам статті 43 Конституції України і статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", де передбачено загальне правило про оплатність будь-якої роботи (служби) фізичної особи - громадянина. У розумінні частини шостої статті 2 Закону №2232-ХІІ навчання громадянина України у вищому навчальному військовому закладі є військовою службою і не виключає виконання завдань військової служби, котрі не мають жодного відношення до процесу навчання як такого, але спрямовані на забезпечення функціонування військової частини (військового формування, військового підрозділу тощо). Тому вважаю, що кошти у якості оплати часу служби військовослужбовця не є витратами із навчання, а належать до видатків у сфері соціального забезпечення військовослужбовця, а відтак, виплачене грошове забезпечення за реальний пройдений період військової служби не підлягає поверненню. Викладене також кореспондується з положеннями пункту 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України, де зазначено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, вважаю, що винагорода за службу військовослужбовця підпадає під охорону за режимом статті 43 Конституції України і не підлягає поверненню за жодних умов, адже грошове забезпечення є правовим аналогом заробітної плати. Враховуючи викладене, доходжу висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання у позивача в частині суми грошового забезпечення, яке відповідно до Розрахунку фактичних видатків державного бюджету по КЕКВ-2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців" які підлягають відшкодуванню відповідачем за період навчання (військової служби) з липня 2019 року по грудень 2021 року, складає 254082,28 грн. … Заявлений спір пов`язаний з питаннями реалізації прав та обов`язків особи, яка перебувала на посаді публічної служби, зокрема питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до спору про відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, після звільнення військовослужбовця з військової служби. Надаючи оцінку доводам позивача, виходжу із того, що навчання курсантів вищих військових навчальних закладів є окремим видом військової служби, що вказує на особливий порядок правового регулювання вказаного виду військової служби. Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Оскільки стягнення коштів з відповідача є втручанням у право власності на майно, а саме конвенційне право мирно володіти своїм майном, прошу суд надати оцінку вимогам позивача із застосуванням трискладового тесту. … Оскільки грошове забезпечення військовослужбовця, за своїм змістом, є винагородою за державну службу особливого характеру, вважаю, що виплата грошового забезпечення є мінімальною державною гарантією в оплаті праці (професійної діяльності), гарантією соціального захисту військовослужбовця. З аналізу вищенаведених норм права, я дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з колишнього курсанта витрат, пов`язаних із утриманням під час навчання, як особі, яка перебувала на публічній службі, у частині відшкодування сум грошового забезпечення у розмірі 254082,28 грн., оскільки суми грошового забезпечення військовослужбовця не визначені законом такими, що включаються у витрати, пов`язані із утриманням військовослужбовця у вищому навчальному закладі. Як зазначено вище, законами України не встановлено, що виплачене курсанту грошове забезпечення є витратами на утримання у навчальному закладі, тобто не є винагородою за несення служби. Отже, закони України не містять умов щодо можливого зворотного стягнення (відшкодування) сум грошового забезпечення військовослужбовця та сум компенсації втрат доходів від утримання ПДФО, у разі, якщо відповідні виплати нараховані правильно. …».

Відповідач проти позову заперечував.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №280/3770/22 позов задоволено стягнуто з ОСОБА_1 на користь Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 271757,09 грн.

30.03.2023 постановою Третього апеляційного адміністративного суду у справі №280/3770/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 задоволено частково рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 в адміністративній справі №280/3770/22 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія грошового забезпечення у розмірі 254082 гривні 28 копійок скасовано та в цій частині позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

01.02.2024 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №280/3770/22 касаційні скарги Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія та ОСОБА_1 задоволено частково рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30.03.2023 скасовано, а справу №280/3770/22 направлено до Запорізького окружного адміністративного суду на новий розгляд.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.02.2024 у справі №280/3770/22, зокрема, зазначено: «… 36.За таких обставин та зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію щодо застосування положень статті 25 Закону № 2232-XII, пунктів 3, 5, 6 Порядку №964, у зіставленні з пунктами 2.1, 2.3 Порядку № 419/831/240/605/537/219/534, сформовану у справі № 400/4280/20, колегія суддів у вимірі встановлених обставин цієї справи і порушених позивачем у касаційній скарзі питань констатує, що у разі дострокового розірвання контракту з курсантом, відшкодуванню підлягають усі понесені ВНЗ фактичні витрати за усіма видами забезпечення, у тому числі і грошове забезпечення. 36.1. За таких обставин, суд апеляційної інстанції інстанції дійшов помилкового висновку про те, що у спірних правовідносинах щодо стягнення сум виплаченого грошового забезпечення застосуванню підлягають саме норми Порядку №260, а не Порядку №964, а тому скасував рішення суду в цій частині за відсутності правових підстав. …».

Справа автоматизованою системою документообігу суду 13.02.2024 передана на розгляд судді Прасову О.О.

26.02.2024 ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду: задоволено заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду; визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлено позивачу строк звернення з позовом до адміністративного суду; прийнято до провадження справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання; позивачу запропонувати подати до суду нормативне та документальне обґрунтування позовних вимог, з урахуванням приписів постанови Верховного Суду від 01.02.2024; відповідачу запропонувати подати до суду нормативне та документальне обґрунтування позиції по справі, з урахуванням приписів постанови Верховного Суду від 01.02.2024.

04.03.2024 представником позивача подані до суду додаткові пояснення, в яких зазначено: «… 1.Командування Інституту зазначає, що нормативне та документальне обгрунтування позовних вимог здійснено командуванням Інституту в позовній заяві до відповідача, з яким у повній мірі погодився Верховний Суд у постанові від 01.02.2024. У пункті 36 постанови Верховний Суд зазначив, що зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію щодо застосування положень статті 25 Закону №2232-ХІІ, пунктів 3, 5, 6 Порядку №964, у зіставленні з пунктами 2.1, 2.3 Порядку №419/831/240/605/537/219/534, сформовану у справі №400/4280/20, колегія суддів у вимірі встановлених обставин цієї справи і порушених позивачем у касаційній скарзі питань констатує, що у разі дострокового розірвання контракту з курсантом, відшкодуванню підлягають усі понесені ВНЗ фактичні витрати за усіма видами забезпечення, у тому числі і грошове забезпечення. …».

Представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідачем не подано до суду документального обґрунтування позиції по справі. Про розгляд справи відповідач повідомлений належним чином.

Судом вивчено всі подані до суду учасниками справи процесуальні документи.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Згідно із Витягом з Наказу ректора Національного університету Одеська морська академія №1162 від 17.07.2019 ОСОБА_1 зарахований на навчання до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія на 1-й курс за денною формою навчання на 2019-2020 навчальний рік за ступенем вищої освіти бакалавра за державним замовленням для Збройних Сил України.

Між Міністерством оборони України в особі начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія та ОСОБА_1 укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (надалі Контракт).

Відповідно до п.1 Контракту курсант матрос ОСОБА_1 взяв на себе обов`язок, зокрема: відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, визначених частиною десятою статті 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Відповідач погодився з умовами Контракту та підписав його.

Доказів оскарження у судовому порядку умов Контракту не надано.

Судом не встановлено не відповідність умов Контракту приписам норм права.

Таким чином, умови Контракту мають виконуватись його сторонами.

Згідно з Наказом ректора Національного університету Одеська морська академія №1926 від 09.12.2021 ОСОБА_1 , курсанта 2 курсу денної форми навчання на 2020-2021 навчальний рік Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр за державним замовленням Збройних Сил України, відраховано за академічну неуспішність.

Наказом т.в.о. начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (по особовому складу) №33-РС від 15.12.2021, вiдповiдно до пунктів 36, 227 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», п.2 ч.5 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з відповідачем достроково розірвано контракт про навчання через систематичне невиконання умов контракту та звільнено з військової служби у запас за підпунктом ж (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

У Витязі із Наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (по особовому складу) №246 від 17.12.2021 зазначено: «… 3.Матроса ОСОБА_2 , колишнього курсанта 2 навчального курсу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія", якого було відраховано з навчання наказом ректора Національного університету "Одеська морська академія" від 09 грудня 2021 №1926 через академічну неуспішність та звільненого наказом начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" (по особовому складу) від 15 грудня 2021 року №33-РС з військової служби у запас за пунктом "ж" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовій обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), з 17 грудня 2021 року виключити із списків особового складу інституту та всіх видів забезпечення (а з продовольчого забезпечення за Каталогом продуктів харчування з 18 грудня 2021 року) і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вислуга років у Збройних Силах України на 17 грудня 2021 року складає 02 роки 05 місяців 17 діб. Строкову службу вислужив. Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 0% посадового окладу, надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 17 грудня 2021 року. Оголосити суму до відшкодування за час навчання в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" у розмірі 271757 гривень 09 копійок (грошове забезпечення 254082 гривень 28 копійок, продовольче забезпечення 407 гривень 10 копійок, речове забезпечення 17165 гривень 73 копійок, забезпечення тимчасового розміщення (проживання) за час навчання 89 гривень 16 копійок, медичне забезпечення (санаторно-курортним лікуванням не забезпечувався) 12 гривень 82 копійки. Внести суму до книги обліку нестач Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія", та віднести на матроса ОСОБА_3 і надати строк 30 календарних днів для добровільного відшкодування витрат, які пов`язані з навчанням. …».

ОСОБА_1 був ознайомлений із розрахунком витрат на утримання в університеті під час навчання, про що свідчить його особистий підпис у Повідомленні від 17.12.2021.

Згідно з п.1 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого 12.07.2006 постановою Кабінету Міністрів України №964 (надалі «Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах»), цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (далі - витрати).

Як зазначено у п.2 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ та Службі зовнішньої розвідки.

Відповідно до п.3 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки.

Як зазначено у п.6 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби..

Згідно з ч.10 ст.25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до пп.2.1 п.2 «Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах», затвердженого 16.07.2007 наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України №419/831/240/605/537/219/534, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30.07.2007 за №863/14130 (надалі «Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах»), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з пп.2.1.1 пп.2.1 п.2 «Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Позивач надав до суду: Довідку-розрахунок щодо вартості виплаченого грошового забезпечення, що підлягає відшкодуванню за період навчання ОСОБА_1 з серпня 2019 року по грудень 2021 року на загальну суму 254082 грн.28 коп.; Довідку-розрахунок №152 використаних коштів на харчування за час навчання ОСОБА_1 за період з 08.10.2021 по 17.12.2021 на загальну суму 407 грн. 10 коп.; Довідку-розрахунок №105 витрати на речове забезпечення ОСОБА_1 на загальну суму 17165 грн. 73 коп.; Довідку витрати на медичне забезпечення ОСОБА_1 за період з 09.10.2021 по 17.12.2021 у сумі 12 грн. 82 коп.; Довідку-розрахунок №40 використаних коштів з тимчасового розміщення (проживання) за час навчання ОСОБА_1 за період з 08.10.2021 по 17.12.2021 на загальну суму 89 грн. 16 коп.

У суду відсутні зауваження щодо обчислення позивачем витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія, у розмірі 271757 грн. 09 коп.

Відповідачем не надано до суду доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Відповідно до п.7 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

За ч.5 ст.353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються до уваги виходячи з зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

У стягненні з відповідача на користь позивача сум сплаченого судового збору має бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (вул.Дідріхсона, буд.8, м.Одеса, Одеська область, 65029; ) витрати, пов`язані з його утриманням в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія у сумі 271757 грн. 09 коп.

У стягненні з відповідача на користь позивача сум сплаченого судового збору відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 22.04.2024.

Суддя О.О. Прасов