Справа № 120/14344/23
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 квітня 2024 р. Справа № 120/14344/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницького області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відмова в призначенні пенсії мотивована відсутністю необхідного пільгового стажу.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач зазначає, що орган пенсійного забезпечення під час приймання заяви про призначення пенсії підійшов формально до її розгляду, незважаючи на існуючі розбіжності в документах, виданих ДП "Вінницький завод "Кристал", не перевірив обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про умови праці.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також даною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на позовну заяву, в якому представниця відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог. Також зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 27.07.2023 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та надала наступні документи: трудову книжку, свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження дітей, диплом про навчання, паспорт, код.

Заява розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Аналіз наданих документів показав, що пільговий стаж роботи за Списками відсутній, оскільки відсутні довідки, що підтверджують особливі умови праці. Загальний страховий стаж становить 37 років 05 місяців 12 днів. Вказаного стажу недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах. В трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах: зайнятість повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України або їх номери, куди включаються ці періоди роботи. Таким чином, трудової книжки недостатньо для підтвердження спеціального стажу.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, за принципом екстериторіальності, прийнято вмотивоване рішення №70 від 04.08.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Представником відповідача 1 також подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 27.07.2023 ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах Список №2 згідно Закону № 1058.

Розгляд заяви здійснювався Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за принципом екстериторіальності. За наслідками розгляду вказаної заяви було прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 04.08.2023 №70. Загальний страховий стаж становить 37 років 05 місяців 12 днів. Пільговий стаж відсутній, оскільки відсутні пільгові довідки, що підтверджують особливі умови праці. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.09.1985 по 25.07.1986, з 25.07.1986 по 10.04.1987, з 01.12.1992 по 11.02.2014, з 24.07.2004 по 02.05.2019, оскільки не було надано жодного документу, який би підтвердив, що була проведена атестація робочого місця і результати проведення такої атестації. Тому, Позивачці необхідно надати накази про проведення атестації робочих місць, результати проведення атестації робочих місць та додатки до них.

З огляду на те, що Позивачка не надала ані уточнюючих довідок про пільговий характер роботи, ані наказів про результати атестації робочих місць з відповідними переліками посад та професій, працівниками яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, ані будь-яких інших документів для підтвердження роботи з особливими умовами праці, для обчислення пільгового стажу згідно записів у трудовій книжці законні підстави відсутні.

Таким чином, представник відповідача 1 вважає, що прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах Список №2 згідно Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Представником позивачки надано відповідь на відзив, в якій вкотре наголошує на тому, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, однак органом пенсійного забезпечення не вжито усіх передбачених законом дій щодо з`ясування інформації щодо періодів роботи позивача на роботі зі шкідливими умовами праці, а відтак прийнято незаконне рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії. Також представник зазначає, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено на керівників підприємств, а тому у випадку її не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, не пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є неправомірним. Відтак, скасування висновків про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці після проведення такої атестації, не залежить від працівника і не може позбавити особу її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.07.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України №1058.

Рішенням Головного управління ПФУ в Полтавській області, прийнятим за принципом екстериторіальності, №70 від 04.08.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2.

Також у вказаному рішенні зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 27.07.2023 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та надала наступні документи: трудову книжку, свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження дітей, диплом про навчання, паспорт, код. Аналіз наданих документів показав, що пільговий стаж роботи за Списками відсутній, оскільки відсутні пільгові довідки, що підтверджують особливі умови праці. Загальний страховий стаж становить 37 років 05 місяців 12 днів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з Європейською соціальною хартією (переглянута) від 03 травня 1996 року, що ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V та набрала чинності для України з 01 лютого 2007 року (далі Хартія), кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Оцінюючи доводи позивачки суд насамперед зауважує, що оскаржуване рішення приймалось відповідачем на підставі вимог Закону № 1058-IV і позивачці відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком саме у відповідності до цього Закону.

Тому посилання представника позивача на положення Закону № 1788-XII суд вважає помилковими та при вирішення справи до уваги не бере.

При цьому суд зауважує, що відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

У вказаній редакції пункт 2 розділу XV Закону № 1058-IV був викладений на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII (далі Закон № 2148-VIII), який набрав чинності 11.10.2017, є чинним на сьогодні та неконституційним не визнавався.

Окрім внесенням змін до Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, Законом № 2148-VIII також внесено низку інших істотних змін до Закону № 1058-IV, зокрема доповнено його окремим розділом XIV1 під назвою "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян" (статті 114-115).

Отже, з набранням чинності Закону № 2148-VIII питання, пов`язані з призначенням пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників, в тому числі по Списках № 1 та № 2, регулюються положеннями Закону № 1058-IV.

Це підтверджується й тим, що до прийняття Закону № 2148-VIII пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV мав іншу редакцію, а саме такого змісту:

"Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення"".

Таким чином, у попередній редакції пункт 2 Прикінцевих положень допускав можливість призначення пільгових пенсій по Списках № 1 та № 2 за нормами Закону № 1058-IV, але при цьому діяли вимоги щодо віку та стажу, передбачені Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-ХІІ).

З прийняттям Закону № 2148-VIII відповідне питання врегульовано інакше, а саме призначення пільгових пенсій здійснюється виключно за нормами Закону № 1058-IV.

Тобто при вирішенні питання про наявність в позивачки відповідного права на пільгову пенсію підлягають застосуванню положення ст. 114 Закону № 1058-IV.

Так, згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Як видно з позовної заяви та заявлених позовних вимог, позивачка обґрунтовує незаконність відмови відповідача у призначенні пільгової пенсії наявністю у неї достатнього стажу для призначення пільгової пенсії за віком по Списку № 2.

В той же час, як видно з оскаржуваного рішення від 04.08.2023 року, в ньому надана оцінка насамперед наявності у позивачки необхідного пільгового стажу роботи за Списком №1 ( а.с. 8 ).

Відтак суд застосовує норми чинного законодавства та надає оцінку спірним правовідносинам з урахуванням того, що позивачка звернулась до суду за захистом права на призначення пенсії на пільгових умовах саме за Списком № 2.

В силу вимог абзацу 1 пункту другого частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім-тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим-двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим першої статті 26 цього Закону:

жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що жінки, які народилися в період з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року, мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 в період з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року після досягнення 53 років і 6 місяців і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Якщо ж необхідний пільговий стаж відсутній, але становить не менше 5 років на роботах з шкідливими і важкими умовами праці по Списку № 2, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах встановлюється жінкам із зменшенням загального пенсійного віку (60 років) на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Пунктом 1 цього Порядку визначено, що він регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону № 1788-XII.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Зміст наведених норм права свідчить про те, що право на пільгову пенсію мають особи, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, чинними у період такої роботи. При цьому для зарахування періоду роботи на посадах, віднесених до Списку № 2 у період до 21 серпня 1992 року необхідне підтвердження документами відповідних умов праці, а за період після 21 серпня 1992 року підтвердження результатів проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КЗпП України, ст. 62 Закону № 1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або ж необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 04.03.2020 у справі № 367/945/17 та від 27.04.2020 у справі № 367/4230/17.

Суд зазначає, що згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 позивачка 25.07.1986 прийнята на роботу огранувальником алмазів у діаманти на Вінницький завод "Кристал" та переведена на посаду кладовщика цеху №2 з 10.04.1987 року ( записи №2 та 3 трудової книжки).

В подальшому позивачка з 01.12.1992 року переведена на посаду огранувальника алмазів у діаманти на Вінницькому заводі "Кристал", з якої звільнена 11.02.2014 року ( записи №5, 8 трудової книжки ).

Крім того, позивачка 24.07.1014 прийнята на посаду огранувальника алмазів у діаманти на Вінницький завод "Кристал" , з якої звільнена за угодою сторін 02.05.2019 ( записи 11, 13 трудової книжки ).

Також в трудову книжку внесено запис № 1 згідно з яким позивачка до прийняття на Вінницький завод "Кристал" навчалась в СПТУ №22 з 01.09.1985 по 25.07.1986.

Разом з тим в трудовій книжці не зазначено відомості про зайнятість в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день, а тому для підтвердження спеціального трудового стажу необхідним є врахування уточнюючих довідок підприємства.

Дійсно, як вже зазначалось, трудова книжка хоча й вважається основним документом, що підтверджує стаж роботи особи, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є обов`язковими лише у тих випадках, якщо відомостей трудової книжки достатньо для підтвердження спеціального трудового стажу в цілях визначення права особи на пільгову пенсію.

Так, з матеріалів справи вбачається, що до пільгового стажу роботи позивачки відповідачем не зарахований жодний з періодів її роботи на Вінницькому заводі "Кристал".

Судом встановлено, що для вирішення питання про призначення пільгової пенсії по Списку № 2 позивачка отримала довідку ДП "Вінницький завод "Кристал" від 18 серпня 2023 року №01/80.

Згідно з довідкою від 18.08.2023 року № 01/80, виданою Акціонерним товариством "Вінницький завод "Кристал" на запит представника позивача, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно працювала на Вінницькому заводі "Кристал" з 25.07.1986 р. (наказ № 383-к від 24.07.1986 р.) по 11.02.2014 р. (наказ № 24-к від 11.02.2011 р.) звільнено за скороченням штату ст. 40 КЗпП України та з 24.07.2014 р. (наказ № 11-к від 23.07.2014 р.) по 02.05.2019 р. (наказ № 12-к від 02.05.2019 р.) звільнено за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України. Підстава для видачі: книги наказів по особовому складу, особові рахунки за 1986-2019 роки, особова картка за формою Т-2.

Отже, вказана довідка підтверджує роботу позивачки у Вінницькому заводі "Кристал", однак не відповідає формі, передбаченій п. 20 Порядку № 637, оскільки в довідці не вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи. Також, вказана довідка містить розбіжності щодо періодів роботи позивачки у Вінницькому заводі "Кристал" з зазначеними в трудовій книжці позивачки НОМЕР_1 від 30.07.1986.

Водночас з відзиву на позовну заяву слідує, що зарахувати відповідні період роботи позивачки з 01.09.1985 по 25.07.1986, з 25.07.1986 по 10.04.1987, з 01.12.1992 по 11.02.2014, з 24.07.2004 по 02.05.2019 року неможливо, оскільки відсутні пільгові довідки, що підтверджують особливі умови правці, а також не надано жодного документу, який би підтвердив, що була проведена атестація робочого місця і результати проведення такої атестації.

Аналізуючи вказану довідку, суд доходить висновку, що такий документ не підтверджують зайнятість позивачки на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці по Списку № 2, тоді як підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці є однією з обов`язкових умов при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах. Так, зазначена довідка не містить відомостей, що позивачка у відповідні періоди працювала повний робочий день на Вінницькому заводі "Кристал" на роботах із шкідливими і важкими умовами праці (виконувала роботи по огрануванню алмазів у діаманти).

Таке підтвердження може містити безпосередньо трудова книжка, проте, у разі відсутності в ній необхідних записів, подання уточнюючої довідки є обов`язковим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.02.2019 у справі № 337/1297/17.

Таким чином, надана довідка від 18 серпня 2023 року №01/80 не містить необхідної інформації, зокрема щодо роботи позивачки на посадах зі шкідливими і важкими умовами праці повний робочий день у відповідні періоди. А отже, така довідка не може визнаватися належною довідкою про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, зокрема в частині пільгового характеру роботи.

Крім того, аналізуючи інші, долучені до позовної заяви довідки, видані АТ "Вінницький завод "Кристал"" від 17 серпня 2023 року №42, №76, №77, №78 про заробітну плату для обчислення пенсії, суд встановив, що позивачка дійсно працювала у спірний період на ДП "Вінницький завод "Кристал"".

Як зазначено, у вказаних довідках вони видані на підставі особових рахунків, які знаходяться в архівній справі, що зберігається за адресою: м. Вінниця, вул. 600 річчя, 21. Крім того, в довідках наголошено про відсутність заперечень щодо проведення перевірки первинних документів за періоди, зазначені в таких довідках.

Суд зазначає, що підставою для призначення пільгових пенсій є не тільки віднесення посади до Списку № 2 згідно зі Списком виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, але і довідка підприємства, яка уточнює характер роботи із зазначенням періоду роботи, що зараховується до спеціального стажу; професії або посади; характеру виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з пунктом 2 Порядку застосування Списків 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Таким чином, позивачка не надала документів, що підтверджують її зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці в період з 25.07.1986 по 10.04.1987, з 01.12.1992 по 11.02.2014, з 24.07.2004 по 02.05.2019 року, а із записів у трудовій книжці не можна зробити висновок повний робочий день працювала позивач у вказаний період чи ні.

Разом з тим, надаючи оцінку доводам представника позивача щодо не врахування відповідачем вказаної довідки 18 серпня 2023 року №01/80 та що органом пенсійного фонду не було вжити жодних заходів щодо проведенні зустрічної перевірки вказаної довідки, достовірності її видачі, суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів, що така довідка подавалась відповідачу для вирішення питання призначення позивачці пенсії. При цьому суд наголошує, що довідка видана 18 серпня 2023 року, в той час, як оскаржуване рішення прийнято раніше - 04.08.2023.

Разом з тим, суд наголошує, що органи Пенсійного фонду не позбавлені права з власної ініціативи витребовувати від підприємств, установ та організацій необхідні відомості для перевірки наданих їм даних для призначення пенсії, в тому числі за заявою особи.

Як вбачається з заяви позивачки від 27.07.2023 року про призначення пенсії, вона наполягала на прийнятті заяви навіть за відсутності документів, яких не вистачає, вказуючи, що подасть їх додатково.

В свою чергу, обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка в позовній заяві наголошує, що не дивлячись на те, що нею було повідомлено орган пенсійного фонду про не надання Вінницьким заводом «Кристал» на її звернення належним чином оформленої довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, відповідач не вчинив жодних дій до перевірки достовірності виданих документів, обгрунтованості їх видачі, отримання від АТ «Вінницький завод «Кристал» додаткових документів.

Судом встановлено, що з метою отримання вcix письмових доказів для подальшого підтвердження пільгового стажу позивач через свого представника зверталась до АТ «Вінницький завод «Кристал» із заявами від 30 червня, 27 липня та 01 серпня 2023 року, в яких просила надати, зокрема довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній. Проте, АТ «Вінницький завод «Кристал» надало позивачці довідку від 18 серпня 2023 року №01/80 не встановленої форми та невідповідного змісту.

При цьому, як вже зазначалось судом вище, орган Пенсійного фонду не вжив жодних заходів з метою перевірки інформації щодо зайнятості ОСОБА_1 повний робочий день на роботах із шкідливими i важкими умовами праці у період з 25.07.1986 по 10.04.1987, з 01.12.1992 по 11.02.2014, з 24.07.2004 по 02.05.2019 року.

Надаючи оцінку вказаним доводам представника позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону № 1068 Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно з п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що чинним законодавством органи пенсійного забезпечення наділені повноваженнями щодо самостійного вжиття заходів, шляхом витребовування від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомостей, пов`язаних з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України, зокрема під час розгляду заяв щодо призначення пенсій, в також повідомляти у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Разом з тим як свідчать матеріали справи, із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачка звернулась до органів пенсійного забезпечення 27.07.2023, а вже рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04.08.2023 № 70 позивачці було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за списком № 2, у зв`язку із відсутністю пільгових довідок, що підтверджують особливі умови праці.

Таким чином, відповідачем, як органом, який здійснює пенсійне забезпечення осіб, не вжито усіх передбачених чинним законодавством заходів з метою забезпечення права позивачки на отримання пенсії на пільгових умовах, а протягом короткого терміну прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, хоча чинними нормами передбачено тримісячний строк для вирішення вказаного питання.

Разом з тим, у зв`язку із оформленням роботодавцем позивачки АТ "Вінницький завод "Кристал" не у відповідності до вимог чинного законодавства довідки, що підтверджує особливі умови праці, та формального розгляду органами пенсійного забезпечення заяви позивачки про призначення пенсії на пільгових умовах, ОСОБА_1 була позбавлена права на отримання вказаної пенсії.

При цьому, суд наголошує, що не вправі підміняти органи Пенсійного фонду та витребовувати у підприємств, установ та організацій відповідні довідки, здійснювати їх перевірку тощо та за наслідком цього приймати рішення про зарахування трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

З спірних правовідносинах зазначене є компетенцією та повноваженнями відповідача органу Пенсійного фонду, а суд, відповідно до приписів ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно та розсудливо.

Виходячи з вище встановлених обставин, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області №70 від 04.08.2023 про відмову у призначенні пенсії не відповідає вищенаведеним критеріям правомірності, відтак є протиправним та підлягає скасуванню.

В свою чергу, надаючи оцінку доводам щодо не зарахування до пільгового стажу періоду навчання позивачки у Вінницькому середньому професійно-технічному училищі №22 по професії огранувальника алмазів у діаманти з 01.09.1985 по 24.07.1986, суд зазначає таке.

Відповідно до п. "д" ч. 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абз. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту").

Крім того, за змістом норми, яка міститься в абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Аналізом зазначених правових норм встановлено, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців, і те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Як встановлено судом, 24.07.1986 позивачка закінчила Вінницьке середнє професійно-технічне училище № 22 за професією огранник алмазів у діаманти, а з 25.07.1986 прийнята органувальником алмазів у діаманти на Вінницький завод "Кристал" по третьому тарифно-кваліфікаційному розряду на УПУ-319.

Оскільки перерва між днем закінчення позивачкою навчання в СПТУ і днем зарахування на роботу за професією не перевищує 3 місяців, то період навчання позивачки з 01.09.1985 по 24.07.1986 в СПТУ-22 повинен бути зарахований до пільгового стажу позивачки.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 683/1774/16-а та від 09.07.2020 у справі № 308/13118/16-а.

З огляду на викладене суд доходить до висновку, що відповідач неправомірно не зарахував до пільгового стажу позивачки період її навчання з 01.09.1985 по 24.07.1986 в СПТУ-22.

Враховуючи наведене суд доходить висновку про протиправність дій відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу роботи позивачки періоду її навчання у Вінницькому середньому професійно-технічному училищі по професії огранувальника алмазів у діаманти з 01.09.1985 по 24.07.1986.

Крім того, суд зазначає, що з метою забезпечення соціального захисту працівників зайнятих на роботах за Списками № 1 та № 2 наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, пунктом 10 Порядку № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати, з поміж інших документів, трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

В свою чергу щодо аргументів відповідача, викладених у відзиві, про неможливість зарахування до пільгового стражу позивачки періоду роботи з 25.07.1986 по 09.04.1987, з 01.12.1992 по 11.02.2014, з 24.07.2004 по 02.05.2019 року у зв`язку з відсутністю інформації про атестацію робочих місць, суд вказує таке.

В контексті наведеного, суд зауважує, що період роботи з 25.07.1984 по 21.08.1992 не потребує проведення атестації робочих місць.

Разом з тим, з приводу періоду з 01.12.1992 по 02.05.2019, суд враховує наступне.

19.02.2020 Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі №520/15025/16-а, в які зазначено, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14.04.2015 у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Приймаючи зазначену вище постанову у справі № 520/15025/16-а, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Отже, особи, якій зайняті на роботах із шкідливими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими та важкими умовами праці не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Також Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступу від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 16.09.2014 у справі № 21-307а14, згідно з якими, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Отже, із урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а, суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Разом з тим, беручи до уваги встановлені обставини справи та надані сторонами докази, за результатами вирішення цього спору суд не знаходить достатніх правових підстав для покладення на відповідача обов`язку з призначення позивачці пенсії за віком на пільгових умовах.

Як зазначено у пп. 5.1. п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у ч. 3ст. 129 цієї Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, як наголосив Конституційний Суд України в абзаці 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у рішенні від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України" (заява № 63566/00), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (параграф 25).

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині 2 статті 2 КАС України.

Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати нові документи, яким не була надана оцінка, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії.

При цьому, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом № 1058 та Порядком № 22-1, і без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, що свідчить про допущення відповідачем як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності стосовно належного розгляду поданої позивачкою заяви про призначення пенсії.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити частково, а саме у спосіб визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області №70 від 04.08.2023 про відмову у призначенні пенсії; визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо не зарахування до пільгового стажу роботи позивачки періоду її навчання у Вінницькому середньому професійно-технічному училищі по професії огранувальника алмазів у діаманти з 01.09.1985 по 24.07.1986 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати такий період до пільгового стажу роботи позивачки і з урахуванням висновку суду, наведених у цьому рішенні, повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування". В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України судові витрати, понесені позивачем при розгляді цієї справи зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на користь позивачки підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04.08.2023 № 70 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно з п. 2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо не зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоду її навчання у Вінницькому середньому професійно-технічному училищі по професії огранувальника алмазів у діаманти з 01.09.1985 по 24.07.1986.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період її навчання у Вінницькому середньому професійно-технічному училищі по професії огранувальника алмазів у діаманти з 01.09.1985 по 24.07.1986.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21100, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, )

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна