Справа № 380/27750/23
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 рокусправа № 380/27750/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галинм Михайлівнм, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання рішення протиправним, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 07.11.2023 щодо відмови у перерахунку та виплаті підвищення до пенсії ОСОБА_1 як репресованій особі, яку у подальшому було реабілітовано у розмірі, передбаченому пунктом г) ст.77 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" із розрахунку 50 % від мінімальної пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату підвищення пенсії у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком згідно з пунктом г) ст.77 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" як репресованій особі, яку у подальшому було реабілітовано, починаючи з 31.10.2023 із врахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку стажу роботи як репресованій особі, яку у подальшому було реабілітовано відповідно до ст.58 ЗУ "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок стажу роботи ОСОБА_1 згідно ст.58 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" із зарахуванням часу перебування у засланні у потрійному розмірі.

Ухвалою від 27.11.2023 відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.10.2023 року позивач звернувся по Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою в якій просив проводити доплату до пенсії в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як репресованій особі, яку в подальшому було реабілітовано та зарахувати час перебування у засланні до стажу у потрійному розмірі. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 07.11.2023 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії та зарахуванні часу перебування у засланні до стажу у потрійному розмірі. Позивач вважає відмову протиправною та просить суд задовольнити позов.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (відповідач 1), надіслав суду відзив, у якому заперечив проти позову, мотивуючи тим, що відповідно до пункту "г" ст. 77 Закону № 1788 призначені пенсії підвищуються: репресованим особам, яких у подальшому було реабілітовано - па 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено - па 25 процентів мінімальної пенсії за віком. Згідно копії довідки від 02.07.1992 №4/5-11980"Б", виданої Управлінням внутрішніх справ Львівської області Інформаційний центр ОСОБА_1 1941 р.н., як член сім`ї репресованого, 13 серпня 1950 року із села Отиневичі Жидачівського району Львівської області за рішенням Особливої Наради при МДБ СРСР Протокол № 38 виселений на спец поселення в Хабаровський край з якого звільнений 16 липня 1956 року. Інших документів, які б підтверджували зокрема факт засудження, відбування покарання, заслання, передбачених ст. 6 Закону 962, позивачем не надано. Більш того, з вищеозначеної довідки вбачається, що позивач, на той час у віці 9 років, фактично, був членом сім`ї, яку було примусово переселено.

Стаття 6 Закону № 962, містить чітке визначення, що - реабілітованим громадянам відповідно до цього Закону, час тримання під вартою, відбування покарання в місцях позбавлення волі, заслання або перебування на примусовому лікуванні зараховується у потрійному розмірі в стаж роботи для призначення трудових пенсій. Отже, з аналізу цієї статті, випливає, що законодавець чітко вказав, що право на зарахування до страхового стажу роботи в потрійному розмірі, мають виключно реабілітовані громадяни, а не члени сім`ї реабілітованого. Відповідно до підпункту 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 № 654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" з 01.09.2008 репресованим особам, яких у подальшому було реабілітовано, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,40 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено - 43,52 гривні.

Із вказаних підстав просив суд відмовити у задоволенні позову.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (відповідач 2) надіслав суду відзив, у якому заперечив проти позову, мотивуючи тим, що Верховною Радою України 29.05.2023 прийнято Закон України №3113-ІХ "Про внесення змін до законів України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" та "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" стосовно борців за незалежність України у XX столітті та деяких інших осіб", який набирав чинності з 01.07.2023. Законом №3113 змінено, зокрема, перелік категорій громадян України, яким встановлюється пенсія за особливі заслуги перед Україною, та розміри пенсій за особливі заслуги. Зокрема, з урахуванням внесених змін особи, які відповідно до Закону України "Про правовий статус та вшанування пам`яті борців за незалежність України у XX столітті" визнані борцями за незалежність України у XX столітті та відповідно "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" реабілітовані, із числа тих, яких за політичними або релігійними мотивами було піддано репресіям у формі позбавлення волі (ув`язнення) або примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу (далі-борці за незалежність), набувають право на встановлення пенсії за особливі заслуги у розмірі 4200 грн. Пенсія за особливі заслуги борцям за незалежність встановлюється у строки, визначені частиною третьою статті 5 Закону №1767, але не раніше 01.07.2023 на підставі довідок, що підтверджують вищезазначений статус осіб, виданих Регіональними комісіями, що утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі Радою міністрів Автономної Республіки Крим, головами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. У разі, якщо особа має право на надбавку з кількох підстав, передбачених статтею 1 Закону №1767, встановлюється надбавка, що є більшою, у максимальному розмірі. ОСОБА_1 отримує підвищення згідно рішення суду членам сімей репресованих осіб в розмірі 523,25 грн.

Стверджує, що провести перерахунок за наданими документами немає підстав, оскільки відсутня довідка видана Регіональними комісіями після 01.07.2023. Також стверджує, що позивач на спецпоселенні перебував будучи неповнолітнім, тому підстав для зарахування стажу роботи у потрійному розмірі немає.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Позивач отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року.

Згідно з довідкою Інформаційного центру Управління внутрішніх справ Львівської області від 02.07.1992 року №4/5-119980«б», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 13.078.1950 із села Ожиневичі Жидачівського району Львівської області за рішенням Особливої наради при МДБ СРСР, протокол №38 виселені на спецпоселення в Хабарівський край, з якого звільнені 16 липня 1956 року на підставі постанови Ради Міністрів СРСР. На підставі статті 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» вище вказані особи реабілітовані, відомості про вилучене і конфісковане майно в архівній справі відсутні.

14 лютого 2023 року Управлінням соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради видано позивачу посвідчення серії НОМЕР_1 згідно з яким позивач має право на пільги, передбачені рішеннями Львівської обласної ради та Законом України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років ".

У травні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 у вигляді виплати підвищення до пенсії відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 03.03.2023.

Так у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі №380/11593/23 суд вирішив:

«… Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо ненарахування та невиплати підвищення пенсії ОСОБА_1 в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком з часу звернення за перерахунком пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком з часу звернення за перерахунком пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення…».

31.10.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про проведення перерахунку пенсії щодо зміни надбавки, як реабілітованому у розмірі 50% мінімальної пенсії та зарахування у потрійному розмірі до стажу періоду заслання.

Звернення розглянуте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області за екстериторіальним принципом відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Мін`юсті 16.03.2021 за № 359/35961 та прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 07.11.2023 № 45729/03-16.

Рішення мотивоване наступним.

«…Верховною Радою України 29.05.2023 прийнято Закон України №3113-ІХ "Про внесення змін до законів України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" та "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" стосовно борців за незалежність України у XX столітті та деяких інших осіб" (далі - Закон №3113), який набирав чинності з 01.07.2023.

Законом №3113 змінено, зокрема, перелік категорій громадян України, яким встановлюється пенсія за особливі заслуги перед Україною" (далі - Закон №1767), та розміри пенсій за особливі заслуги.

Зокрема, з урахуванням внесених змін особи, які відповідно до Закону України "Про правовий статус та вшанування пам`яті борців за незалежність України у XX столітті" визнані борцями за незалежність України у XX столітті та відповідно "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" реабілітовані, із числа тих, яких за політичними або релігійними мотивами було піддано репресіям у формі позбавлення волі (ув`язнення) або примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу (далі-борці за незалежність), набувають право на встановлення пенсії за особливі заслуги у розмірі 4200 грн.

Пенсія за особливі заслуги борцям за незалежність встановлюється у строки, визначені частиною третьою статті 5 Закону №1767, але не раніше 01.07.2023 на підставі довідок, що підтверджують вищезазначений статус осіб, виданих Регіональними комісіями, що утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі Радою міністрів Автономної Республіки Крим, головами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

У разі, якщо особа має право на надбавку з кількох підстав, передбачених статтею 1 Закону №1767, встановлюється надбавка, що є більшою, у максимальному розмірі. ОСОБА_1 отримує підвищення згідно рішення суду членам сімей репресованих осіб в розмірі 523,25 грн.

Згідно статті 58 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пільги по обчисленню стажу роботи реабілітованим громадянам, тобто громадянам, необгрунтовано притягнутим до кримінальної відповідальності, необгрунтовано репресованим і згодом реабілітованим, час тримання під вартою, час відбування покарання в місцях позбавлення волі та заслання, а також перебування на примусовому лікуванні зараховується до стажу у потрійному розмірі.

До заяви від 31.10.2023 ОСОБА_1 додав посвідчення від 14.02.2023 №004935 "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", довідку Львівської Регіональної комісії з реабілітації від 22.07.2019 №10, а Закон №3113 "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" стосовно борців за незалежність України у XX столітті та деяких інших осіб" набрав чинності з 01.07.2023.

Одночасно повідомляємо про те, що згідно довідки Управління внутрішніх справ Львівської області, зазначено, що ОСОБА_1 13 серпня 1950 разом із сім`єю був переселений на спецпоселення та проживав там до 16 липня 1956 року. В цей час він являвся неповнолітнім, підстав для зарахування стажу роботи у потрійному розмірі немає…».

Не погодившись із відмовою, позивач звернувся до суду.

Питання призначення доплати позивачу до пенсії як особі, яка зазнала репресій, було предметом судового розгляду у справі №380/11593/23.

Так у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі №380/11593/23 суд зазначив:

«… При цьому, п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» репресованим особам, яких у подальшому було реабілітовано, призначені пенсії - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Статтею 1-1 Законом України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" визначено, що репресованою особою - є особа, яка зазнала репресій з мотивів та у формах, визначених цим Законом; члени сім`ї - чоловік або дружина репресованої особи, діти репресованої особи, у тому числі повнолітні або усиновлені, батьки, вітчим, мачуха репресованої особи, усиновлювач, опікун, піклувальник, а також інші родичі або особи, які на момент здійснення репресій проживали з репресованою особою однією сім`єю були пов`язані спільним побутом.

Так, суд зазначає, що позивач є членом сім`ї репресованої особи (батько та мати є репресованими особами), оскільки на момент здійснення репресій він проживав з репресованою особою однією сім`єю.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77 Закону № 1788-XII із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком, як члену сім`ї репресованої особи.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті підвищення пенсії позивачу в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком з часу звернення за перерахунком пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити нарахування та виплату позивачу підвищення пенсії в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком з часу звернення за перерахунком пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення»…».

Рішення суду набрало законної сили 12.09.2023.

Відтак питання встановлення доплати позивачу до пенсії вирішене судом, і рішення суду набрало законної сили. Тому суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Щодо проведення перерахунку стажу у потрійному розмірі відповідно до вимог статті 58 Закону № 1788-XII суд зазначає, що з 05.05.2018 діє Закон України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", яким викладено в новій редакції Закон України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні".

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 962-XII, у редакції, чинній станом на 05.05.2018, реабілітованим громадянам відповідно до цього Закону час тримання під вартою, відбування покарання в місцях позбавлення волі, заслання або перебування на примусовому лікуванні зараховується у потрійному розмірі в стаж роботи для призначення трудових пенсій.

Із порівняльного аналізу редакцій статті 6 Закону № 962-XII слідує, що частина перша статті 6 Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917- 1991 років" із змінами внесеними Законом № 2325-VIII, передбачає надання пільг всім реабілітованим відповідно до цього Закону громадянам, без диференціації залежно від підстави, за якою особу було реабілітовано, як це було передбачено в редакції Закону, яка діяла до 05.05.2018.

Відповідно до статті 58 Закону № 1788-XII громадянам, необґрунтовано притягнутим до кримінальної відповідальності, репресованим особам, яких у подальшому було реабілітовано, час тримання під вартою, час відбування покарання в місцях позбавлення волі та заслання, а також перебування на примусовому лікуванні зараховується до стажу у потрійному розмірі.

Згідно з визначенням, яке міститься у статті 1-1 Закону № 962-XII заслання - примусове переміщення особи з місця її проживання з обов`язковим поселенням у певній місцевості, спецпоселенні, встановленням обмеження на право пересування та заборони виїзду з місця спецпоселення.

Отже, законодавством передбачено зарахування стажу в потрійному розмірі особі, яка перебувала в засланні, і в подальшому була реабілітована.

Суд встановив, що відповідно до довідки Інформаційного центру Управління внутрішніх справ Львівської області від 02.07.1992 року №4/5-119980«б», позивач з 13.08.1950 до 16.07.1956, перебував у засланні на спецпоселенні, а тому, ОСОБА_1 має право на зарахування часу його заслання у потрійному розмірі в стаж роботи для призначення трудових пенсій.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача 2 у проведенні перерахунку стажу позивачу за час перебування у засланні, як особі, яку реабілітовано, відповідно до вимог статті 58 Закону № 1788-XII, відтак, порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача 1 здійснити перерахунок стажу роботи позивача згідно з статтею 58 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 05.05.2018, зарахувавши до трудового стажу час перебування у засланні з 13.08.1950 до 16.07.1956 у потрійному розмірі на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного режиму 1917- 1991 років".

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень, дій пенсійного органу як суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладене вище, суд частково задовольняє позовні вимоги.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у перерахунку ОСОБА_1 стажу роботи за час перебування у засланні з 13.08.1950 до 16.07.1956 у потрійному розмірі, як реабілітованій особі, відповідно до вимог статті 58 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 6 Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років ".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ) здійснити перерахунок стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), зарахувавши до трудового стажу час перебування у засланні з 13.08.1950 до 16.07.1956 у потрійному розмірі на підставі статті 58 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 6 Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років ".

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна