Справа № 681/142/24
Суддя: Горщар А. Г.
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 681/142/24
Провадження 2-а/681/9/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2024 р.

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Кримчак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень, -

встановив:

06 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати наступні постанови:

постанову серії ЕНА № 1335116 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 29 січня 2024 року інспектором відділу поліцейської діяльності № 3 (м.Полонне) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Бондарчуком Б.В. , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, згідно з якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн;

постанову серії ЕНА № 1335150 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 29 січня 2024 року цим же інспектором, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, згідно з якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 605 грн. 60 коп.

Позов мотивовано тим, що 29.01.2024 приблизно о 17 год. коли уже починало темніти ОСОБА_1 виїхав автомобілем з території автозаправки по вул.Ак.Герасимчука та рухаючись по головній дорозі зупинився біля будинку матері свого знайомого ОСОБА_3 , що розташований навпроти заправки. При цьому здійснив частковий виїзд на тротуар для здійснення загрузки до автомобіля балону з вуглекислим газом та зварювального обладнання. В цей час до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що ним порушено вимоги Правил дорожнього руху, а саме п.9.2.б - не подано сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, та п.31.4.3.в - в керованому ним автомобілі не працювала ліва фара в режимі ближнього світла в темну пору доби, тож інспектором Бондарчуком Б.В. було винесено оскаржувані постанови.

З вказаними постановами не погоджується, вважає що вони винесені неправомірно з огляду на наступне.

Щодо притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення п.9.2.б ПДР - позивач вказує, що не здійснював маневру повороту тож не порушував даний пункт Правил, а здійснив зупинку транспортного засобу при цьому ввімкнув покажчик правого повороту.

Щодо притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме порушення п.31.4.3.в ПДР - зазначає, що перед виїздом перевірив та забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, яким керував. На автомобільну заправку приїхав ще у світлу пору доби, а коли виїжджав з неї, то уже темніло. Так як територія заправки освітлювалась, позивач не бачив, що ліва фара в режимі ближнього світла не працювала. Як тільки під час загрузки стало відомо про несправність лівої фари ОСОБА_1 на місці усунув її.

22 лютого 2024 року судом постановлено ухвалу про прийняття вказаної позовної заяви до розгляду та відкрито у справі спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти позову та вказав, що ОСОБА_1 порушив зазначені в постановах вимоги ПДР, за що був притягнути до відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 121 КУпАП. Підтвердженням вчинення адміністративних проступків є відеофіксація з місця вчинення. При винесенні оскаржуваних постанов інспектор Бондарчук Б.В. вчинив всі необхідні дії, які передбачені нормами КУпАП та Закону України «Про національну поліцію», та як посадова особа наділена дискреційними повноваженнями, керуючись нормами КУпАП, дійшов до висновку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Отже оскаржувані постанови є правомірними.До відзиву додано диск з відео фіксацією правопорушення.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що коли до нього під`їхав автомобіль поліцейських, його транспортний засіб уже стояв під загрузкою правими колесами на тротуарі, а лівими колесами на дорозі, та не рухався. Як тільки дізнався про несправність лівої фари, то відразу замінив лампочку і лише після цього продовжив рух транспортним засобом. Крім того, з відеозапису з місця події видно, що транспортний засіб стоїть і не рухається, тож будь-яких порушень ПДР не вбачається.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 29.01.2024 інспектором відділу поліцейської діяльності № 3 (м.Полонне) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Бондарчуком Б.В. винесено постанову серії ЕНА № 1335116, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, за те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б ПДР, згідно з яким водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом;

29.01.2024 інспектором ВПД № 3 (м.Полонне) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Бондарчуком Б.В. винесено постанову серії ЕНА № 1335150, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, за те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з несправною лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3.в ПДР, відповідно до якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Вирішуючи спір, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 6, 7, 8 Закону України «Про Національну поліції» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, під час виконання своїх завдань забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації та діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 КАС України встановлює, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи (стаття 77 КАС України).

За положеннями статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (стаття 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами адміністративного права сукупність ознак, при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення.

До цих ознак належать: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Об`єкт адміністративного правопорушення - це суспільні відносини, врегульовані нормами адміністративного права, яким завдано шкоди адміністративним правопорушенням.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення - це зовнішні ознаки та обставини, які характеризують адміністративне правопорушення.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - це особа, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення - внутрішнє (психічне) ставлення суб`єкта правопорушення до скоєного діяння і його шкідливих наслідків.

У відповідності п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань зокрема регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозапису (ст. 31 Закону).

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст. 121, ч. 2 ст. 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р. № 1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У відповідності до ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Ці ж положення закріплені і п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Пункт 9.2.б Правил дорожнього руху визначає, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

При цьому аналізуючи положення розділу 10 Правил дорожнього руху слід визначити наступні поняття: поворот - зміна напрямку руху у лівий чи правий бік; розворот - це зміна напрямку руху в протилежних бік; перестроювання - це зміна смуги руху без зміни його напрямку.

Пункт 1.10.Правил дорожнього руху визначає термін зупинка в такому значенні: зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Як вбачається з відеозапису з місця події, наданого до відзиву представником відповідача, фіксація події відбувається з моменту під`їзду працівників поліції до автомобіля позивача. При цьому транспортний засіб позивача стоїть нерухомо частково на тротуарі, задні двері автомобіля відчинені та присутні з позивачем особи здійснюють загрузку речей до автомобіля.

Таким чином відповідачем не спростовано версії позивача про те, що останній рухаючись по головній дорозі зупинив транспортний засіб частково на тротуарі для здійснення загрузочних робіт ввімкнувши при цьому покажчик правого повороту.

Слід зазначити, що зупинка транспортного засобу не є поворотом транспортного засобу, при виконанні якого передбачається зміна руху транспортного засобу.

Відтак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що позивач порушив саме п.9.2.б Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності, зокрема, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Пунктом 31.4.3.в Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

За положеннями пункту 31.5 Правил дорожнього руху у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

З зазначеного вище відеозапису з місця події не вбачається сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з непрацюючою лампою лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби.

Як зазначає позивач в позовній заяві перед виїздом він виконав вимоги пункту 2.3 Правил дорожнього руху та перевірив і забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, вказана несправність лівої фари була виявлена ним безпосередньо під час загрузки транспортного засобу та усунена шляхом заміни лампочки і лише після цього позивач продовжив рух.

Однією з ознак складу правопорушення є його суб`єктивна сторона, тобто при притягненні до відповідальності має бути встановлена вина особи, яка притягається до такої відповідальності. Вина може проявлятись як у формі умислу так і у формі необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).

З наданих позивачем в позовній заяві пояснень, які не спростовані відповідачем та наявними в справі доказами, не вбачається наявність вини в діях ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, адже останній перед виїздом перевірив справність транспортного засобу, про те, що не працює ліва фара в режимі ближнього світла дізнався під час зупинки автомобіля для загрузочних робіт, та продовжив рух після усунення виявленої несправності.

За таких обставин в діях позивача відсутня вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відтак постанова серії ЕНА № 1335150 від 29.01.2024 про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП винесена з порушенням вимог ст. 280 КУпАП, зокрема особою, яка її винесла, не з`ясовано чи винна особа у його вчиненні.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, оскаржувані постанови підлягають скасуванню, а справи про адміністративні правопорушення - закриттю.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп., що підтверджено документально.

Керуючись наведеним, ст.ст. 77, 139, 242-246, 255, 262, 286, 293, 295 КАС України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 13335116 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 29.01.2024 інспектором відділу поліцейської діяльності № 3 (м.Полонне) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Бондарчуком Богданом Васильовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 13335150 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 29.01.2024 інспектором відділу поліцейської діяльності № 3 (м.Полонне) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Бондарчуком Богданом Васильовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (, Зарічанська, 7, м.Хмельницький, поштовий індекс 29017) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

На рішення суду може бути подана учасниками справи апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, , Зарічанська, 7, м.Хмельницький, поштовий індекс 29017.

Головуючий: