Справа № 240/28648/23
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111060000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу № Ф-197856-51У від 24.02.2021 ГУ ДПС у Житомирській області;
- зобов`язати відповідача вилучити з інтегрованої картки платника податків відомості щодо наявності боргу зі сплати єдиного внеску в розмірі 40 066,73 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач не здійснювала будь-якої підприємницької діяльності, не отримувала дохід від такої діяльності, а увесь час працювала і єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за неї нараховував та сплачував роботодавець.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Через відділ документального забезпечення суду 29.11.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач зареєстрована як фізична особа - підприємець й зобов`язана сплачувати єдиний внесок за себе не менше мінімального соціального внеску. Згідно даних інформаційної системи податкового органу та в інтегрованій картці платника податків обліковується недоїмка зі сплати єдиного внеску за 2017-2020 роки, внаслідок чого відповідачем винесена податкова вимога. За таких обставин вважає, що спірна вимога винесена правомірно і підстави для її скасування відсутні.
Ухвалою суду від 19.04.2024 поновлено позивачу строк звернення до суду з вказаним позовом.
У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.
Відповідно до наказу Житомирського окружного адміністративного суду №01-93В від 29.12.2023 головуючий суддя Шуляк Л.А. перебувала у щорічній відпустці в період з 01.01.2024 по 05.01.2024.
У зв`язку із переїздом суду до нового приміщення у період з 10.04.2024 по 16.04.2024 у судді був відсутній доступ до КП "Діловодство спеціалізованого суду".
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 18.10.2006 перебуває на обліку в органах ГУ ДПС як фізична особа - підприємець на загальній системі оподаткування.
Контролюючим органом сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) року № Ф-197856-51У від 24.02.2021 на суму 40 066,73 грн.
Не погоджуючись з правомірністю прийняття спірної вимоги, позивач звернулася з даним позовом до суду про визнання її протиправною та скасування.
Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).
До вказаного Закону з 01.01.2017 Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII були внесені зміни, які запровадили, серед іншого, сплату єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців (крім тих, які обрали спрощену систему оподаткування) та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, у сумі, що не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску, незалежно від отримання доходу (прибутку) у місяці нарахування єдиного внеску.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно зі статтею 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема:
роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (п.1);
фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (п.4).
Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується:
для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;
для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
В той же час відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї права на здійснення підприємницької діяльності, яку особа фактично не здійснює, Законом №2464-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не врегульовано.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що платниками єдиного соціального внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою господарської діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного соціального внеску. Отже, саме дохід особи від господарської діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір єдиному соціальному внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування єдиного соціального внеску у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.
Отже, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На підставі наведеного можна зробити висновок, що з урахуванням особливостей форми діяльності самозайнятих осіб, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.
Таким чином, особа, яка провадить господарську діяльність, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем у розмірі не меншому за мінімальний.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02 квітня 2020 року (справа №620/2449/19), постанові від 27 листопада 2019 року (справа №160/3114/19) та в подальшому підтримана у постановах від 4 грудня 2019 року (справа №440/2149/19), від 23 січня 2020 року (справа №480/4656/18).
Як зазначив відповідач, згідно з даними інтегрованої картки платника податків позивача по єдиному соціальному внеску автоматично здійснені наступні нарахування: станом 01.10.2013 на загальну суму 2 277,99 грн, яку було передано з Пенсійного фонду України, та який за даними ІКС "Податковий блок" було нараховано платником самостійно відповідно до податного звіту (Додаток 5) від 21.01.2013; за 2017 рік на суму 8 448,00 грн. по терміну сплати 09.02.2018; за січень - березень 2018 року на суму 2 457,18 грн. по терміну сплати 19.04.2018, за квітень - червень 2018 року на суму 2457,18 грн. по терміну сплати 19.07.2018; за липень - вересень 2018 року на суму 2457,18 грн. по терміну сплати 19.10.2018 ; за жовтень - грудень 2018 року на суму 2457,18 грн. по терміну сплати 21.01.2019; за січень - березень 2019 року на суму 2754,18 грн. по терміну сплати 19.04.2019; за квітень - червень 2019 року на суму 2754,18 грн. по терміну сплати 19.07.2019; за липень - вересень 2019 року на суму 2754,18 грн. по терміну сплати 21.10.2019; за жовтень - грудень 2019 року на суму 2754,18 грн. по терміну сплати 20.01.2020; за січень - лютий 2020 року на суму 2078,12 грн. по терміну сплати за 21.04.2020; за червень 2020 року на суму 1039,06 грн. по терміну сплати 20.07.2020; за липень-вересень 2020 року на суму 3178,12 грн. по терміну сплати 19.10.2020; за жовтень-листопад 2020 року на суму 2200,00грн по терміну сплати 19.01.2021 Отже, станом на 28.11.2023 недоїмка склала 40 066,73 грн.
Судом встановлено, що позивач з 2017 року по 2022 року перебувала у трудових відносинах із роботодавцями: Товариством з обмеженою відповідальністю "Техрезерв-С", Товариством з обмеженою відповідальністю "Промагрозапас" і протягом всього періоду є застрахованою особою та єдиний внесок за неї сплачувався роботодавець.
Вказані обставини підтверджуються довідкою форми ОК-5 за період з 2011 по 2022 роки.
Таким чином, у зв`язку із відсутністю доказів на підтвердження здійснення позивачем підприємницької діяльності та отримання доходу, а також нарахуванням та сплатою роботодавцями за неї, як за застраховану особу, єдиного внеску, суд вважає, що у останньої відсутній обов`язок щодо сплати єдиного соціального внеску як фізичною особою-підприємцем.
Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу і на те, що навіть за наявності реєстрації особи як фізичної особи-підприємця, яка господарську діяльність не здійснює і доходи не отримує, та яка одночасно перебуває у трудових відносинах, сплата нею єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування спричинить подвійну сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 440/2149/19.
У контексті викладеного, суд бере до уваги правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 11 квітня 2013 року по справі "Вєренцов проти України", в якому суд зазначив, що саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю, щоб надати особі можливість визначити, чи буде її поведінка суперечити закону, та якими можуть бути вірогідні наслідки порушень. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування, а також для запобігання спробам регулювати діяльність, яка не підлягає регулюванню.
Згідно частини третьої статті 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у відповідача не було правових підстав для нарахування позивачу єдиного внеску та відповідно, прийняття спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки).
Відтак, вимога ГУ ДПС у Житомирській області № Ф-197856-51У від 24.02.2021 про сплату боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 40 066,73 грн. є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
При цьому не можуть бути задоволеними вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача вилучити з інтегрованої картки платника податків відомості щодо наявності боргу зі сплати єдиного внеску у ОСОБА_3 в розмірі 40 066,73грн, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 Розділу V Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5 (надалі - Порядок №5), працівники підрозділів, які здійснюють контрольно-перевірочні заходи, під час організації, проведення та оформлення документів за їх результатами вносять інформацію до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, в день вчинення відповідних дій: під час направлення у встановлених законодавством випадках повідомлень платнику про початок документальної перевірки; підписання наказів, направлень на проведення перевірок; реєстрації актів (довідок) перевірки, інших складених актів (довідок); під час прийняття та вручення податкових повідомлень-рішень, рішень, вимог та рішень щодо єдиного внеску.
Відповідно ж до п. 3 ч. 2 Розділу V Порядку №5, формування первинних показників за результатами контрольно-перевірочної роботи: занесення до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, сум єдиного внеску штрафних санкцій та пені, визначених за результатами перевірок платників єдиного внеску здійснюється на підставі документів, форма яких визначається інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Частиною 3 Розділу V Порядку №5 визначено, що до основних первинних показників, які підлягають занесенню до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, на підставі документів, визначених у пункті 2 цієї глави, належать: орган ДФС, який прийняв (склав) документ за результатами перевірки; податковий номер або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта) та найменування (П. І. Б.) платника податків; номер, дата прийняття (складання) та вручення документа, тип документа; донараховані суми податкових зобов`язань, єдиного внеску, штрафних (фінансових) санкцій, пені, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, відмови у бюджетному відшкодуванні, зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток та/або ПДВ, зменшення/збільшення сум податкових зобов`язань, податкового кредиту з ПДВ. Інформація про дату прийняття та вручення податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та рішення щодо єдиного внеску, а також рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені вноситься до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, в день вчинення відповідних дій або отримання інформації про їх вчинення.
Відповідно до п. 4 частини 2 Розділу 4 Порядку №5, залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему органів ДФС з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами, інформація з рішення суду, прийнятого по суті, а саме - статус повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) ("Скасовується в судовому порядку" / "Вручено, судовий розгляд" / "Анульовано").
Таким чином, відповідно до чинного правового регулювання оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до ІКП платника на підставі рішення суду може бути внесена лише інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами, інформація з рішення суду, прийнятого по суті, а саме - статус повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, який змінюється відповідно до суті рішення (постанови) ("Скасовується в судовому порядку" / "Вручено, судовий розгляд" / "Анульовано").
Таким рішенням відповідного органу у даній справі є вимога податкового органу щодо сплати ЄСВ, яку суд вже скасував, і відповідний результат буде відображений ГУДПС в ІКП позивача після набрання рішенням суду законної сили.
В той же час списання помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань до бюджетів та єдиного внеску здійснюється відповідно до п. 4 Розділу 1 Глави ІІ Порядку №5, відповідно до якого у разі надходження до податкового органу заяви платника про списання помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань до бюджетів та єдиного внеску до фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування та/або відомостей з ЄДР щодо платників, за якими розпочата спрощена процедура припинення до Журналу опрацювання заяв на списання помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань до бюджетів та єдиного внеску до фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування (далі - Журнал), який ведеться засобами інформаційної системи, вноситься інформація щодо заяв, поданих як в електронній, так і в паперовій формі, а також інформація за платниками, щодо яких державним реєстратором розпочата спрощена процедура припинення.
Підрозділи, які здійснюють облік платежів, адміністрування платежів, погашення боргу, контрольно-перевірочні заходи, судове оскарження не пізніше наступного робочого дня після внесення інформації до Журналу, підтверджують повноту відображення в інформаційній системі первинних показників за напрямами роботи шляхом встановлення відповідної відмітки.
На підставі наявних записів у Журналі підтверджених сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та єдиного внеску, які підлягають списанню, підрозділ, що здійснює облік платежів, формує засобами інформаційної системи рішення керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС або особи, яка виконує його обов`язки, про списання підтверджених сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та єдиного внеску, які підлягають списанню.
Підрозділ, що здійснює облік платежів, на підставі рішення керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС або особи, яка виконує його обов`язки, про списання підтверджених сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та/або єдиного внеску, які підлягають списанню, списує відповідну суму.
Отже, видалення з ІКП даних про наявність заборгованості здійснюється лише на підставі заяви платника про списання помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань до бюджетів та єдиного внеску.
Всупереч наведеному ні позивач, ні відповідач не повідомляють суд про обставини звернення платника до ГУДПС із такою заявою, з чого суд робить висновок про те, що позивач у вказаному вище порядку і не зверталась.
За таких обставин, вимога позивача видалити з ІКП дані про наявність у неї заборгованості (недоїмки, штрафу, пені) з ЄСВ у сумі 40 066,73 грн задоволенню не підлягає, оскільки заявник не вчинила дій, які є необхідними для цього.
Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас, жодного доказу того, що роботодавцями не виконувався обов`язок зі сплати за позивача єдиного внеску відповідачем надано не було.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Розглянувши справу на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст.139 КАС України.
Керуючись статтями 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) по сплаті єдиного соціального внеску Головного управління ДПС у Житомирській області № Ф-197856-51У від 24.02.2021 в розмірі 40 066,73 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 19 квітня 2024 року.

Суддя Л.А.Шуляк