Справа № 480/10492/23
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2024-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просила:
1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі ч. 4 ст. 42 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням 24 місяців набутого страхового стажу після призначення пенсії, починаючи з 21.02.2020 року;
2) зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі ч. 4 ст. 42 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування урахуванням 24 місяців набутого страхового стажу після призначення пенсії, починаючи з 21.02.2020 року.
Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач протиправно не зробив перерахунок і виплату позивачу пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням 24 місяців набутого страхового стажу після призначення пенсії, починаючи з 21.02.2020 року.
Ухвалою суду від 27.09.2023 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. При цьому, вказаною ухвалою суду у відповідача було витребувано належним чином завірені копії протоколу про призначення пенсії позивачу; заяви позивача (її представника) про перерахунок пенсії та всіх документів, доданих до неї; інформацію про результат розгляду заяви позивача (її представника) з підтвердженням відповідними доказами (лист, рішення, тощо).
Так, на виконання вимог вказаної ухвали суду в частині витребування доказів відповідачем було подано протокол про призначення позивачу пенсії за віком та рішення про перерахунок пенсії позивачу за віком від 25.05.2020, заяву позивача про перерахунок пенсії від 22.02.2022 року, алгоритм розрахунку пенсії за віком та рішення про перерахунок пенсії позивачу за віком з 01.03.2022, трудову книжку та довідку про підтвердження пільгового стажу роботи позивача.
Відтак, на виконання вимог ухвали від 27.09.2023 відповідач надав суду лише протокол про призначення позивачу пенсії, у зв`язку з чим ухвалою суду від 13.11.2023 повторно у відповідача витребувано копії заяви позивача (її представника) про перерахунок пенсії та всіх документів, доданих до неї, що подана у 2023 році; інформацію про результат розгляду заяви позивача (її представника) з підтвердженням відповідними доказами (лист, рішення, тощо) (а.с.41), на виконання вимог якої такі докази відповідачем було надано (а.с.43-55).
При цьому, ГУ ПФУ в Сумській області відзиву на позовну заяву подано не було.
Частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відтак, вбачається можливим розглянути справу за наявними матеріалами у справі.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач працювала в комунальній установі Сумська міська клінічна лікарні №1 та з 20.02.2020 їй призначено ГУ ПФУ в Сумській області пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.03.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), з урахуванням набутого стажу по 31.12.2019, виходячи із загального страхового стажу в 28 років 04 місяці 25 днів та пільгового в 14 років 08 місяців 17 днів (а.с.6, 11, 35зворот, 39-40, 52).
Разом з цим, після призначення пенсії, ОСОБА_1 продовжила працювати в комунальному некомерційному підприємстві Центральна міська клінічна лікарня СМР та згідно довідки комунального некомерційного підприємства Центральна міська клінічна лікарня СМР від 21.02.2022 її стаж за період з 15.04.2005 по 21.02.2022 склав 16 років 09 місяців 06 днів (а.с.13, 54).
Позивач, вважаючи, що має право на перерахунок як особа, яка пропрацювала 24 місяця після призначення пенсії, 22.02.2022 звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області через територіальний підрозділ Сумське об`єднане управління ПФУ, із відповідною заявою про перерахунок пенсії на підставі частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.03.2003 № 1058-IV (а.с.14, 28зворот-29, 55). До такої заяви позивач додала довідку комунального некомерційного підприємства Центральна міська клінічна лікарня СМР від 21.02.2022 про стаж роботи з 15.04.2005 по 21.02.2022 (а.с.13, 54).
Втім, 14.08.2023 позивач через представника знову звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою від 14.08.2023 про проведення ОСОБА_1 перерахунку на підставі частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV з урахуванням 24 місяців набутого після призначення пенсії страхового стажу (а.с.15, 47зворот-48).
Листами ГУ ПФУ в Сумській області від 14.09.2023 та від 15.09.2023 ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 було повідомлено про те, що з 01.03.2022 на підставі заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 22.02.2022 року їй проведений перерахунок пенсії. Страховий стаж зарахований по 31.01.2022 та становить 48 років 02 місяці 28 днів, з яких 16 повних років роботи за Списком № 1 (з 15.04.2005 по 31.01.2022). Перерахунок пенсії з урахуванням періоду навчання позивачу проведений з дати призначення пенсії у травні 2020 року, а з урахуванням набутого стажу після призначення пенсії - з 01.03.2022.
Також повідомлено, що право на черговий перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу відповідно до ч.4 ст.42 статті 42 Закону № 1058-IV ОСОБА_1 набуде у разі, якщо продовжуватимете працювати та набудете 24 місяці страхового стажу або через два календарних роки після попереднього перерахунку (а.с.46-47).
Втім позивач, вважаючи, що їй не проведений відповідачем перерахунок пенсії на підставі частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV з урахуванням 24 місяців набутого після призначення пенсії страхового стажу, звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд вказує наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон №1058-IV.
Відповідно до статті 43 Закону №1058-ІV, перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Отже, наведені норми визначають право на перерахунок пенсії тим пенсіонерам, які після призначення пенсії продовжують працювати; в застрахованої особи, яка продовжила працювати після призначення їй пенсії, виникає право на перерахунок пенсій через 24 місяці страхового стажу або не раніше ніж через два роки після призначення пенсії; кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії; органи Пенсійного фонду, зобов`язані автоматично проводити перерахунки пенсії щороку з 01 квітня без додаткового звернення особи у випадках, коли такі особи набули право на перерахунок пенсії; обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
За обставин цієї справи позивач після призначення пенсії продовжувала працювати та страховий стаж їй було при призначенні враховано по 31.12.2019 включно (а.с.47,37зворот).
22.02.2022 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про проведення їй перерахунку (а.с.28зворот-29), з урахуванням набутого додаткового страхового стажу 24 місяці після призначення пенсії, починаючи з 21.01.2020.
Відтак, судом встановлено, що позивачу за її заявою від 22.02.2022 та на виконання частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV проведено перерахунок пенсії у зв`язку з набуттям додатково 24 місяців страхового стажу після призначення такої пенсії, з 21.01.2020 та враховано цей додатково набутий стаж до загального розрахунку (призначено пенсію з 20.02.2020), період перерахунку охоплює період з 01.01.2020 по 31.01.2022.
Водночас, позивач через представника подала знову заяву від 14.08.2023 про проведення їй перерахунку з тієї ж підстави.
Однак, суд звертає увагу, що частиною 4 статті 42 Закону №1058 встановлено обмеження щодо строку звернення для повторного перерахунку пенсії у відповідності до цієї ж статті. Так, у разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Таким чином суд дійшов висновку, що право на наступний перерахунок пенсії відповідно до абзаців 3,6 частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV позивач набуде з 01.02.2024, за умови наявності не менше 24 місяців страхового стажу на момент подання заяви.
При цьому, суд зауважує, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 09 грудня 2020 року у справі №1.380.2019.001303, завданням адміністративного судочинства згідно із частиною 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Конституції України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.
Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.
Тобто, саме завдання захисту прав від порушень з боку суб`єктів владних повноважень має першочергове значення в адміністративному судочинстві.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.
Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.
Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Відсутність у заявника прав чи обов`язків у зв`язку із вчиненням оскаржуваних дій (прийняттям оскаржуваних рішень чи допущенням оскаржуваної бездіяльності) не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.
Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 712/3842/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 500/477/15-а, від 21.06.2023 у справі №480/4849/21.
Спірним питанням у цій справі була бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивача на виконання частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV за її заявою від 22.02.2022 та неврахування додатково набутого стажу після призначення пенсії з 21.02.2020. Втім матеріалами справи підтверджено проведення такого перерахунку з 01.03.2022 за заявою позивача у зв`язку з набуттям додатково 24 місяців страхового стажу після призначення такої пенсії та враховано цей додатково набутий стаж до загального розрахунку.
Отже, в цьому випадку відсутнє порушення прав позивача, яке потребує судового захисту, що є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведеного вище суд вважає, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 22.04.2024.

Суддя І.Г. Шевченко