Справа № 679/157/24
Суддя: Безкровний І. Г.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/10/2024
Справа № 679/157/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Безкровного І.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради та головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Фляка Сергія Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Плакса Вячеслав Анатолійович, звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області із позовом до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради та головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Фляка Сергія Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначається, що 19.01.2024 позивач засобами поштового зв?язку отримав постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії РАП № від 13.12.2023, винесену у м. Тернопіль головним спеціалістом-інспектором із паркування сектору контролю за паркуванням ТЗ УМІ ТМР Фляком С.О.

Відповідно до вказаної постанови 09.12.2023 об 11:35 год. водієм транспортного засобу «Fiat Diablo» із реєстраційним номером НОМЕР_1 було здійснено зупинку у районі будинку № 23 по вул. Митрополита Шептицького м. Тернопіль у зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено вимоги розділу 33 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Під час фіксації цього адміністративного правопорушення була інспектором була застосована фотозйомка.

Позивач не погоджується із цією постановою з наступних підстав.

Так, дійсно транспортний засіб «Fiat Diablo» із реєстраційним номером НОМЕР_1 2005 року випуску сірого кольору з номером кузова НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 .

Однак позивач на зазначеному транспортному засобі виїхав з України і у період із 25.10.2023 по 23.12.2023 перебував за її межами. Порівнюючи зображення фотофіксації адміністративного правопорушення, що містяться на сайті Тернопільської міської ради, із зображеннями належного ОСОБА_1 транспортного засобу візуально простежуються значні розбіжності, а саме: 1) на автомобілі-двійнику, виявленому у м. Тернопіль, відсутній фаркоп та наявна металева накладка на задній бампер; 2) на правій боковій частині заднього бамперу транспортного засобу, що належить позивачу, наявне механічне пошкодження у вигляді подряпини, у той час як на автомобілі-двійнику воно відсутнє; 3) на решітці радіатора транспортного засобу позивача фірмовий знак «Fiat» має забарвлення синього кольору, оскільки автомобілі «Fiat Diablo» 2005 року випуску збиралися виключно у Туреччині та мали саме таке забарвлення, у той як час як на автомобілі-двійнику фірмовий знак має червоне забарвлення; 4) на автомобілі-двійнику відсутні бризковики, у той час як на транспортному засобі позивача всі колісні арки обладнані бризковиками; 5) транспортний засіб позивача обладнаний накладками «вітровик» на передніх дверях, у той час як на автомобілі-двійнику вони відсутні. Наведені візуальні розбіжності зафіксовані у фототаблиці, що додається до повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, у діях невідомої особи, у володіння якої перебуває автомобіль-двійник, наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, у зв?язку з чим ОСОБА_1 звернувся до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Крім того, оскільки було проведено фотофіксацію обставин правопорушення в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у ч. 1 ст. 142 КУпАП на місці вчинення правопорушення, інспектор із паркування мав діяти у повній відповідності до вимог ст. 2791 КУпАП, а саме розмістити повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності на лобовому склі вказаного транспортного засобу, проте матеріали справи не містять підтвердження вчинення інспектором вказаних дій.

Таким чином, позивач просив визнати протиправною та скасувати винесену стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача серії РАП № від 13.12.2023.

12.02.2024 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 37).

12.03.2024 представником відповідача ОСОБА_2 було надано відзив на позов, в якому вона заперечувала проти позову та зазначила, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена після встановлення відповідальної особи та відправлена такій особі за адресою, що вказана у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, за допомогою якого інспектор з паркування має право встановлювати відповідальну особу. Головний спеціаліст-інспектор з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Фляк С.О. діяв у повній відповідності до вимог закону. При цьому позивач протягом 20 календарних днів із дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили мав право надати документ, що підтверджує протиправне використання іншими особами номерних знаків, що належать його транспортному засобі і в такому разі відповідна постанова скасовується органом, який її виніс (а.с. 48-53).

18.04.2024 судом було поновлено позивачу строк для подання доказів та прийнято поданий представником позивача ОСОБА_3 письмовий доказ, а саме лист-відповідь начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-12716/18/24-Вих від 21.02.2024. Також судом було поновлено Управлінню муніципальної інспекції Тернопільської міської ради строк для подання відзиву та прийнято поданий представником відповідача ОСОБА_2 відзив на позов разом із доданими до нього доказами (а.с. 66, 67).

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням всі надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії РАП № від 13.12.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), 09.12.2023 об 11:35 год. водієм транспортного засобу «Fiat Diablo» із реєстраційним номером НОМЕР_4 ОСОБА_1 було здійснено зупинку в районі будинку № 23 по вул. Митрополита Шептицького м. Тернопіль у зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим він порушив вимоги розділу 33 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, внаслідок чого головним спеціалістом-інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Фляком Сергієм Олеговичем була винесена вказана постанова, за якою на ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с. 13, 60).

Як зазначається у п. 3.34 розд. 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, до заборонних дорожніх знаків відноситься дорожній знак «Зупинку заборонено», відповідно до якого забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються. Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Представник позивача, заперечуючи проти позову, надав суду відзив на позов із доданими копіями фотоматеріалів правопорушення, на яких зафіксоване паркування транспортного засобу «Fiat Diablo» із реєстраційним номером НОМЕР_4 в районі будинку № 23 по вул. Митрополита Шептицького м. Тернопіль у зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» 09.12.2023 об 11:36 год. (а.с. 54-57).

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_1 , категорично заперечує факт вчинення інкримінованого йому порушення правил дорожнього руху, стверджуючи, що на час вчинення відповідного правопорушення він перебував за кордоном, куди виїхав на транспортному засобі «Fiat Diablo» із реєстраційним номером НОМЕР_4 та номером кузову НОМЕР_2 , що належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 16).

У зв`язку з цим 29.01.2024 ОСОБА_1 була подана заява до Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Нетішин) Шепетівського районного управління Національної поліції в Хмельницькій області про вчинення невідомою особою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України (а.с. 25).

Так, у листі-відповіді начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-12716/18/24-Вих від 21.02.2024 зазначається, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхав з України на транспортному засобі «Fiat» із реєстраційним номером НОМЕР_1 через пункт пропуску «Рава-Руська» 25.10.2023, після чого в`їхав в Україну на тому ж пункту пропуску і на тому самому транспортному засобі 23.12.2023 (а.с. 15, 45).

При цьому відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом із цим, позаяк судом було встановлено, що ОСОБА_1 у період із 25.10.2023 по 23.12.2023 перебував за кордоном, куди він виїхав (і звідки повернувся) на автомобілі «Fiat» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , очевидно позивач не міг 13.12.2023 вчинити на території м. Тернопіль адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а відповідна справа про адміністративне правопорушення стосовно позивача закриттю, що з огляду на положення ч. 2 ст. 9 та ч. 3 ст. 286 КАС України буде належним та ефективним способом захисту прав позивача, позов якого підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині визнання постанови протиправною суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити, оскільки на права позивача впливає тільки постанова як рішення суб`єкта владних повноважень, яке у зв`язку із його протиправністю суд і скасовує, у той час як правомірність постанови є обставиною, що підлягає встановленню судом під час розгляду адміністративної справи, і її протиправність є підставою для скасування такої постанови.

Також суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки судом вже вирішене питання про закриття відповідної справи, а відтак порушене право позивача відновлене. В той же час, саме по собі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення має іншу правову природу та стосується розгляду справи про адміністративне правопорушення, а не адміністративної справи щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, понесені та доведені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн (а.с. 33) суд вважає за необхідне стягнути на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, яке є відповідачем у справі і посадовою особою якого була винесена оскаржувана позивачем постанова.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72-77, 79, 139, 211, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради та головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Фляка Сергія Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Фляка Сергія Олеговича серії РАП № від 13.12.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн, а відповідну справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити.

У задоволенні позовних вимог в частині визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та закриття провадження у справі відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн (шестисот п`яти гривень шістдесяти копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів із дня складення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана ним протягом десяти днів із дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Представник позивача: адвокат Плакса Вячеслав Анатолійович (РНОКПП НОМЕР_6 ; адреса місця роботи: АДРЕСА_2 ).

Відповідач-1: Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради (місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Коновальця, буд. 8).

Відповідач-2: головний спеціаліст-інспектор з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Фляк Сергій Олегович (адреса місця роботи: м. Тернопіль, вул. Коновальця, буд. 8).

Суддя І.Г. Безкровний