Справа № 420/29813/23
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Василяки Д.К.,

за участі секретаря судового засідання Рудого В.А.,

за участі представника позивача Станкова С.С.,

за участі представника відповідача Норця В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Євростандарт (вул.Гастелло, 52/1, м.Одеса, 65033, ) до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Кошиця, 3, м. Київ, 02068, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Євростандарт до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення форми «С» Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 11.07.2023p. №1369/Ж10/31-00-07-03-02-20; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення форми «С» Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 03.10.2023p. №21970Ж10/31-00-07-03-02-20.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків 24.05.2023р. було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Євростандарт» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по Контракту №EUS-02/21 від 09.09.2021 р. укладеному з нерезидентом МEGAPORT UNITED L.P. (Великобританія) за період з 09.09.2021 р. по 31.12.2022р. згідно листа ДПС України 02.11.2022р. №13439/7/99-00- 07-05-02-07 та по Контракту №GE/ES/01 від 02.07.2018р. укладеному з нерезидентом G-Energy LLC (Грузія) за період з 02.07.2018р. по 31.12.2022р. згідно листа від 06.12.2022р. №15770/7/99- 00-07-05-01-07 щодо інформації наданої НБУ (лист від 29.11.2022р. №25-0008/204/ДСК) уповноваженими банками.

За результатами зазначеної перевірки, відповідачем 24.05.2023р. складено Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки №1094/Ж5/31-00-07-03-03- 15/32223787, якою встановлені порушення: 1) ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» щодо порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічному Контракту від 09.09.2021р №EUS-02/21 укладеному з нерезидентом MEGAPORT UNITED L.P. (Великобританія). Станом на 31.12.2022р. у ТОВ «Євростандарт» встановлена прострочена дебіторська заборгованість на загальну суму 32 577,86 євро за Контрактом від 09.09.2021p №EUS-02/21. 2) ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» щодо порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічному Контракту №GE/ES/01 від 02.07.2018р. укладеному з нерезидентом G-Energy LLC (Грузія). Станом на 31.12.2022р. у ТОВ «Євростандарт» встановлена прострочена дебіторська заборгованість на загальну суму 3 685 000,00 євро за Контрактом №GE/ES/01 від 02.07.2018р.

На думку Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, ТОВ «Євростандарт» за Контрактом від 02.11.2021р №EUS-04/21 винне MEGAPORT UNITED L.P. гроші в сумі 41 840,05 євро, а MEGAPORT UNITED L.P. за Контрактом від 09.09.2021р №EUS-02/21 повинне поставити товар на суму 32 577,86 євро. Такі вимоги не можуть вважатися однорідними, оскільки вимоги мають різну юридичну природу та різний матеріальний зміст, а також щодо Контракту №GE/ES/01 від 02.07.2018р. - до взаємозаліку неправомірно була прийнята заборгованість CANTARELL TRADING LTD за Контрактом №CLL/EU-2201 від 07.04.2022р. так як виконання зобов`язань за даними контрактами підлягають виконанню у різних валютах євро та доларах США, а також дані вимоги не зустрічними у зв`язку з тим, що нерезидент CANTARELL TRADING LTD не є стороною за Контрактом від №GE/ES/01 від 02.07.2018р.

З такими висновками та обставинами викладеними в Акті перевірки позивач не погодився та 19.06.2023р. подав свої заперечення до Акту перевірки, в якому зазначив, що ТОВ «Євростандарт» станом на 01.08.2022 року виконав усі свої зобов`язання, щодо дотримання граничного строку розрахунків за операціями експорту та імпорту товарів шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог.

В свою чергу, відповідач листом від 06.07.2023р. вих. №513/Ж12/31-00-07-02-01 повідомив Позивача про те, що не приймає позицію ТОВ «Євростандарт», викладену у поданих запереченнях та залишає висновки Акту перевірки без змін.

Позивачем отримано податкове повідомлення рішення форми «С» від 11.07.2023р. №1369/Ж10/31-00-07-03-02-20, винесене Центральним МУ ДПС по роботі з ВПП на підставі акту перевірки №1094/5/31-00-07-03-02-15/32223787 від 24.05.2023р. та за порушення строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності було застосовано пеню у розмірі 7 820 713,48 грн.

Не погоджуюсь з винесеним Відповідачем ППР №1369/10/31-00-07-03-02-20, ТОВ ЄВРОСТАНДРТ» 31.07.2023р. подала відповідну скаргу до ДПС України.

Рішенням від 28.09.2023p. №28942/6/99-00-06-01-02-06 ДПС України залишила скаргу позивача без задоволення, а податкове повідомлення рішення Відповідача форми «С» від 11.07.2023p. №1369/Ж10/31-00-07-03-02-20 без змін та збільшила ППР Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП від 11.07.2023р. №1369/10/31-00-07-03-02-20 на 28 029 710, 99грн. зазначивши, що Центральним МУ ДПС по роботі з ВПП у додатку до ППР «Розрахунок пені» до акта перевірки було допущено арифметичну помилку обрахунку кількості днів прострочення, що у свою чергу призвело до невірного розрахунку пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД по сумі 980 000,00 євро на 90 днів, по сумі 1 100 000,00 євро на 89 днів, по сумі 865 000,00 євро на 88 днів.

Дане рішення ДПС України про залишення скарги без задоволення, Позивач отримав 02.10.2023р.

Відповідно 10.10.2023р. позивачем було отримано податкове повідомлення рішення форми «С» від 03.10.2023р. №2197/Ж10/31-00-07-03-02-20 про нарахування пені на суму 28 029 710,99 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач не погоджується з винесеними податковими повідомленнями рішеннями форми «С» від 11.07.2023р. №1369/10/31-00-07-03-02-20 та від 03.10.2023p. №2197/Ж10/31-00-07-03-02-20 та вважає їх протиправно прийнятими, необґрунтованими, у зв`язку із чим звернувся до суду.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому не погоджується з доводами позивача та вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач зазначив, що Центральним МГУ ДПС на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1, пункту 78.4 статті 78, пункту 79.2 статті 79, пункту 82.2 статті 82 та підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт» () з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за Контрактом від 09.09.2021 № EUS-02/21, укладеним з нерезидентом МEGAPORT UNITED L.P. (Великобританія) за період з 09.09.2021 по 31.12.2022 та за Контрактом від 02.07.2018р. №GE/ES/01, укладеним з нерезидентом G-Energy LLC (Грузія) за період з 02.07.2018 по 31.12.2022, за результатами якої складено акт від 24.05.2023 №1094/5/31-00-07-03-02-15/32223787.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Євростандарт» порушено:

1) ч.3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» щодо порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічному Контракту від 09.09.2021 № EUS-02/21, укладеному з нерезидентом MEGAPORT UNITED L.P., Великобританія.

Станом на 31.12.2022р. у ТОВ «Євростандарт» встановлена прострочена дебіторська заборгованість на загальну суму 32577, 86 євро за Контрактом від 09.09.2021 № EUS-02/21, укладеному з нерезидентом MEGAPORT UNITED L.P., Великобританія.

2) ч.3 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» за Контрактом №GE/ES/01 від 02.07.2018р. укладеним з нерезидентом "G-Energy LLC", Грузія.

Станом на 31.12.2022р. у ТОВ «Євростандарт» встановлена прострочена дебіторська заборгованість на загальну суму 3685000, 00 євро за Контрактом №GE/ES/01 від 02.07.2018р. укладеним з нерезидентом "G-Energy LLC", Грузія.

На підставі акта перевірки від 24.05.2023 №1094/05/31-00-07-03-02-15/32223787, врахуванням відповіді на заперечення, Центральним МГУ ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.07.2023 року №1369/Ж10/31-00-07-03-02-20 на суму 7820713, 48 грн. (пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності).

Рішенням від 28.09.2023 №28942/6/99-00-06-01-02-06 Державна податкова служба України залишила скаргу ТОВ «Євростандарт» без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 11.07.2023 року №1369/10/31-00-07-03-02-20 без змін та збільшено розмір нарахованої пені зазначеного податкового повідомлення-рішення на 28029710, 99 гривень.

На виконання рішення ДПС від 28.09.2023 №28942/6/99-00-06-01-02-06, Центральним МУ ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення №2197/10/31-00-07-03-02-20 від 03.10.2023, яким визначено пеню за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 28 029 710,99 гривень.

За цією позовною заявою відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.12.2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено для розгляду по суті на 25.01.2024 року.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та вступні слова сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке: Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі наказу №121/Ж1 від 31.03.2023 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Євростандарт" з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по Контракту від 09.09.2021 №EUS-02/21, укладеному з нерезидентом MEGAPORT UNITED L.P. (Великобританія) за період з 09.09.2021 по 31.12.2022 згідно листа ДПС України 02.11.2022 № 13439/7/99- 00-07-05-02-07, по Контракту №GE/ES/01 від 02.07.2018р. укладеному з нерезидентом G-Energy LLC (Грузія) за період з 02.07.2018 по 31.12.2022 згідно листа від 06.12.2022 № 15770/7/99-00-07-05- 01-07 щодо інформації, наданої НБУ (лист від 29.11.2022 №25- 0008/204/ДСК) уповноваженими банками.

За результатами перевірки 24.05.2023 складено акт перевірки №1094/Ж5/31-00-07-03-02-15/32223787 та встановлено порушення ч.3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» щодо порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічному Контракту від 09.09.2021 № EUS-02/21, укладеному з нерезидентом MEGAPORT UNITED L.P., Великобританія. Станом на 31.12.2022р. у ТОВ "Євростандарт" встановлена прострочена дебіторська заборгованість на загальну суму 32 577,86 євро за Контрактом від 09.09.2021 № EUS-02/21, укладеному з нерезидентом MEGAPORT UNITED L.P., Великобританія; ч.3 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» за Контрактом №GE/ES/01 від 02.07.2018р. укладеним з нерезидентом "G- Energy LLC", Грузія. Станом на 31.12.2022р. у ТОВ "Євростандарт" встановлена прострочена дебіторська заборгованість на загальну суму 3685 000,00 євро за Контрактом №GE/ES/01 від 02.07.2018р. укладеним з нерезидентом "G-Energy LLC", Грузія.

ТОВ "Євростандарт" не погоджуючись з актом перевірки надано заперечення в яких вважає, що порушень ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» за контрактом №GE/ES/01 від 02.07.2018p. укладеному з нерезидентом G-Energy LLC (Грузія) та за контрактом від 09.09.2021p №EUS-02/21 укладеному з нерезидентом MEGAPORT UNITED L.P. (Великобританія) немає.

За результатом розгляду заперечень, відповідачем надано відповідь від 06.07.2023 року в якій Міжрегіональне управління не приймає позицію, викладену в запереченнях перевірки ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» () та залишає висновки акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 24.05.2023 року №1094/31- 00-07-03-02-15/32223787 без змін.

На підставі акту перевірки від 24.05.2023 року Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесені податкові повідомлення-рішення форми «С» від 11.07.2023p. №1369/Ж10/31-00-07-03-02-20; від 03.10.2023p. №21970Ж10/31-00-07-03-02-20.

ТОВ «Євростандарт» до ДПС України подано скаргу на податкові повідомлення-рішення форми «С» від 11.07.2023p. №1369/Ж10/31-00-07-03-02-20; від 03.10.2023p. №21970Ж10/31-00-07-03-02-20, за результатом розгляду якої прийнято рішення від 28.09.2023 №28942/6/99-00-06-01-02-06 яким залишила скаргу позивача без задоволення, а податкові повідомлення рішення Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП від 11.07.2023p. №1369/Ж10/31-00-07-03-02-20; від 03.10.2023p. №21970Ж10/31-00-07-03-02-20 без змін.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Закону № 2755 грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету у зв`язку з порушенням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. Згідно із пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 Закону № 2755 штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері ЗЕД. Згідно з пп.14.1.162 п.14.1 ст.14 Закону № 2755 пеня - сума коштів нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Згідно з пп. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 Закону № 2755 на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті. Контролюючі органи, визначені пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 Закону № 2755 мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України). Відповідно до п.п.54.3.3. п.54.3. ст.54 Закону № 2755 контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, відповідальність за порушення валютного законодавства визначено Законом № 2473. Відповідно до ст. 11 Закону № 2473 валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду (Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику). Згідно з ч.1,2 ст. 13 Закону № 2473 НБУ має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується. Згідно з п. 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 (далі - Положення № 5) граничні строки розрахунків за операціями з експорту товарів - 365 календарних днів.

Згідно Преамбули Закону України "Про валюту і валютні операції" цей Закон визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Статтею 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції" (надалі - Закон № 2473-VІІІ ), передбачено, що Національний банк України (далі - НБУ) має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту й імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону №2473-VIII, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів, грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) (ч.5 ст. 13 Закону).

Так, Закон регулює порядок припинення зобов`язань між резидентом і нерезидентом шляхом виконання, проте це не виключає можливості припинити зобов`язання в інший спосіб, зокрема, відступленням права вимоги.

Згідно з ч.1 ст. 14 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право:

- самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з- поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам;

- безпосередньо брати і надавати комерційні кредити за рахунок власних коштів у діючій на території України валюті та в іноземній валюті як у межах, так і за межами України, самостійно приймати рішення у зазначених лизаннях;

- вільно обирати банківсько-кредитні установи, які будуть вести їх валютні рахунки та розрахунки з іноземними суб`єктами господарської діяльності, користуватись їх послугами, з додержанням при цьому вимог чинних законів України.

Зазначені норми однозначно вказують на те, що суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності гарантовано свободу підприємницької діяльності, яка здійснюється у порядку та у спосіб, що не заборонені законом.

Відповідно до пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення), затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 року № 7, зі змінами й доповненнями, граничні строки розрахунків за операціями з експорту й імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до підпункту 5 пункту 10 розділу III Інструкції №7 банк, крім підстав, передбачених у пункті 9 розділу III цієї Інструкції, має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов:

вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;

вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги;

між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.

За визначенням ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 510 Цивільного кодексу України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно пп. 14.1.255 Податкового кодексу України відступлення права вимоги - операція з переуступки кредитором прав вимоги боргу третьої особи новому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу кредитору або без такої компенсації.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 519 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

А відповідно до ст.515 ЦКУ заміна кредитора не допускається лише у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Тобто у зовнішньоекономічних відносинах заміна кредитора не суперечить навіть законодавству України, хоча заміна кредитора відбулася за межами дії українського права.

Згідно з частиною третьою статті 203 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення закріплені також у статті 601 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 202 ЦК України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (стаття 601 ЦК України):

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); - строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦКУ).

Відносно висновків податкового органу щодо встановлення простроченої дебіторської заборгованість на загальну суму 32 577,86 євро за Контрактом від 09.09.2021p №EUS-02/21 укладеного з нерезидентом MEGAPORT UNITED L.P. суд зазначає, що 10.09.2021 року ТОВ «Євростандарт» було здійснено передоплату за дизельне паливо в сумі 580 000,00 євро, на нерезидента MEGAPORT UNITED L.P. згідно контракту № EUS-02/21 від 09.09.2021р.

16.09.2021 року будо здійснено часткове постачання від нерезидента MEGAPORT UNITED L.P. дизельного палива, в рамках контракту №EUS-02/21 від 09.09.2021 р., на загальну суму 537 428,00 Євро.

Відповідно, 08.10.2021р. сторонами за Контрактом було здійснено коригування ціни дизельного палива на зменшення, на загальну суму 5 939,51 Євро, згідно додаткової угоди №1 від 08.10.2021 року та інвойсу № 2-2/EUS від 08.10.2021 року. Станом на 29.08.2022р. загальна заборгованість нерезидента MEGAPORT UNITED L.P перед ТОВ «Євростандарт» складала 139 422,66 Євро за наступними контрактами: по контракту № EUS-02/21 від 09.09.2021р. на суму 48 511,51 Євро по контракту № EUS-02/22 від 04.02.2022р. на суму 1827,90 Євро по контракту № EUS-05/21 від 14.12.2021 р. на суму 89 083,25 Євро, а в свою чергу, загальна заборгованість ТОВ «Євростандарт» перед нерезидентом MEGAPORT UNITED L.P складала 123 489,01 Євро в т.ч.: - по контракту № EUS-01/22 від 01.02.2022р. на суму 74 977,50 Євро - по контракту № EUS-03/21 від 02.11.2021 р. на суму 6671,46 Євро по контракту № EUS-04/21 від 02.11.2021 р. на суму 41 840,05 Євро.

29.08.2022р. сторони домовилися провести взаємозалік зустрічних однорідних вимог по вищевказаним зобов`язанням за вищевказаними контрактами на суму 123 489,01 євро, зокрема, дебіторська заборгованість, по контракту № EUS-02/21 від 09.09.2021р. в розмірі 48 511,51 Євро.

29.08.2022р. сторони домовилися провести взаємозалік зустрічних однорідних вимог по вищевказаним зобов`язанням за вищевказаними контрактами на суму 123 489,01 євро, зокрема, дебіторська заборгованість, по контракту № EUS-02/21 від 09.09.2021 р. в розмірі 48 511,51 Євро була частково погашена у розмірі 32 577,86 Євро, а залишок дебіторської заборгованості в розмірі 15 933,65 Євро по контракту №EUS-02/21 від 09.09.2021 р. була повернута нерезидентом MEGAPORT UNITED L.P 08.09.2022р. та 09.09.2022р. двома платежами, що в свою чергу відповідачем не оскаржувалось.

Таким чином суд вважає, що ТОВ «Євростандарт» станом на 09.09.2022р виконала свої зобов`язання, щодо дотримання граничного строку розрахунків за операціями експорту та імпорту товарів шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, яка передбачена Постановою НБУ № 7 від 02.01.2019 року.

Також згідно ч. 1 ст. 670 ЦКУ, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Тобто, відповідно до даної норми законодавства, чітко встановлено обов`язок Продавця/Постачальника повернути сплачені грошові кошти Покупцем за недоотриманий/непоставлений товар.

Згідно додаткова угоди №1 від 22.09.2021р. до Контракту №EUS-02/21 від 09.09.2021 р. встановлює обов`язок Продавця сплатити (повернути) Покупцю грошові кошти ( повернути отриману передоплату).

Крім того, нерезидентом MEGAPORT UNITED L.P. 08.09.2022р. та 09.09.2022р. були повернуті грошові кошти в загальному розмірі 15933,65 Євро на які не було поставлено товару.

Тобто, за даними контрактами, в тому числі й за контрактом №EUS-02/21 від 09.09.2021p., MEGAPORT UNITED L.P., як Продавець зобов`язаний поставити товар, на суму оплачену Покупцем, але у випадку поставлення товару меншої кількості ніж було оплачене Покупцем, то у Продавця виникає зобов`язання повернути/сплати відповідні грошові кошти Покупцю. Отже, у компанії MEGAPORT UNITED L.P. з моменту поставки (часткової поставки) товару виникли грошові зобов`язання перед ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» по контракту №EUS-02/21 від 09.09.2021р., а саме повернення грошових коштів у розмірі недопоставленого товару.

Таким чином суд приходить до висновку що що вимоги між MEGAPORT UNITED L.P. та ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» за вищевказаними контрактами є зустрічними однорідними вимогами, а отже й Акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.08.2022р. відповідає нормам діючого законодавства України.

Відносно висновків податкового органу щодо встановлення простроченої дебіторської заборгованість на загальну суму 3 685 000,00 євро за Контрактом від 02.07.2018р. №GE/ES/01 укладеного з нерезидентом G- Energy LLC, Грузія, судом встановлено, що ТОВ «Євростандарт» в квітні 2022 року була здійснена передоплата за контрактом №GE/ES/01 від 02.07.2018р. на загальну суму в розмірі 6155000,00 євро, але продавцем (G- Energy LLC, Грузія) так й не було здійснено поставку товару (продавець відмовився від поставки відповідної партії товару із-за причин не залежних від нього.)

Відповідно, згідно п. 5.7. вищевказаного контракту, G-Energy LLC виникло зобов`язання повернути ТОВ «Євростандарт» відповідну суму отриманої передоплати.

Тобто, у компанії G-Energy LLC виникло грошове зобов`язання перед ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» 29.04.2022 року сторони дійшли згоди про відступлення права вимоги боргу між ТОВ «Евростандарт», Cantarell Trading LTD, G-Energy LLP, за контрактом №GE/ES/01 від 02.07.2018р. та уклали відповідний Договір № CT/GE/ES-22/2 про відступлення права вимоги від 29.04.2022р.

Тобто, право вимоги у ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» на суму 6 155 000,00 євро перейшло з G-Energy LLP на CANTARELL TRADING LTD, а отже вищевказана сума зобов`язання у розмірі 6155000,00 Євро повинна бути сплачена (повернута) товариству з обмеженою відповідальністю «ЄВРОСТАНДАРТ» саме компанією Cantarell Trading LTD.

В свою чергу, станом на 01.08.2022 року сторони (Cantarell Trading LTD та ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ») домовилися укласти угоду № CT/ES-22/2 від 01.08.2022р. про залік зустрічних однорідних вимог між собою на загальну суму 11 970 601,02 євро, (врахувавши коєфіцент євро к долару США) згідно договору № CT/GE/ES-22/2 про відступлення права вимоги від 29.04.2022р. та договору № CT/GE/ES-22/1 про відступлення права вимоги від 31.03.2022р. В результаті взаємозаліку, заборгованість CantarelL Trading LTD перед ТОВ «Євростандарт», в тому числі на суму 6 155 000,00 євро, згідно контракту №GE/ES/01 від 02.07.2018р. на підставі договору про відступлення права вимоги №CT/GE/ES-22/2 від 29.04.2022р. повністю була погашена шляхом її зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

ТОВ «Євростандарт» станом на 01.08.2022 року виконала своє зобов`язання, щодо дотримання граничного строку розрахунків за операціями експорту та імпорту товарів шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог.

Таким чином Вимоги між CantarelL Trading LTD та ТОВ «Євростандарт» відповідно до норм чинного законодавства України є зустрічними, однорідними, так як підставами виникнення таких вимог є вищезгадані договори про відступлення права вимоги, в яких сторони визнали та погодили суму зобов`язань, які відступаються один одному, а в самому Акті заліку зустрічних однорідних вимог сторони чітко визначили валюту в якому визнається заборгованість та здійснюється її зарахування.

Суд вважає, що ТОВ «Євростандарт» станом на 01.08.2022 року виконала своє зобов`язання, щодо дотримання граничного строку розрахунків за операціями експорту та імпорту товарів шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог.

Вимоги між CantarelL Trading LTD та ТОВ «Євростандарт» відповідно до норм чинного законодавства України є зустрічними, однорідними, так як підставами виникнення таких вимог є вищезгадані договори про відступлення права вимоги, в яких сторони визнали та погодили суму зобов`язань, які відступаються один одному, а в самому Акті заліку зустрічних однорідних вимог сторони чітко визначили валюту в якому визнається заборгованість та здійснюється її зарахування. В даному випадку зобов`язання виражаються у грошовому зобов`язанні (сплатити або повернути), які сторони перевели в одну єдину валюту, а саме в євро.

Однорідність вимог визначається їхньою правовою природою та матеріальним змістом (вираженням) і не залежить від підстав, що зумовили виникнення зобов`язань. Це означає, що вимоги вважаються однорідними, якщо зобов`язання сторін стосовно одна до одної мають бути виконані однаково, тоді як підстави виникнення зобов`язань можуть бути різними. В даному випадку зобов`язання вищевказаних сторін виражається у зобов`язанні сплатити грошові кошти, які були переведені в єдину валюту за відповідними договорами Відповідно до ст. 184 Цивільного кодексу, річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою

Таким чином суд вважає, що зарахування зустрічних однорідних вимог за вищевказаними контрактами припинило зобов`язання за операціями з експорту та імпорту товару, тобто порушень граничних строків розрахунків при здійсненні зовнішньоекономічних операцій з боку ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» не має, що в свою чергу підтверджує безпідставність нарахування контролюючим органом пені у розмірі на загальну суму 35 850 424,47 грн. за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду правомірність прийнятих податкових повідомлень рішень.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Викладене свідчить по те, що податкове повідомлення рішення форми «С» Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 11.07.2023p. №1369/Ж10/31-00-07-03-02-20 та податкове повідомлення рішення форми «С» Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 03.10.2023p. №21970Ж10/31-00-07-03-02-20 прийняті відповідачем без дотримання вищевказаних критеріїв, а отже, є протиправними та належить до скасування.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Євростандарт (вул.Гастелло, 52/1, м.Одеса, 65033, ) до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Кошиця, 3, м. Київ, 02068, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення форми «С» Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 11.07.2023р. №1369/Ж10/31-00-07-03-02-20.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення форми «С» Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 03.10.2023p. №2197/10/31-00-07-03-02-20.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Євростандарт за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків сплачений судовий збір в розмірі 26840,00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17 квітня 2024 року.

Суддя Д.К. Василяка