Справа № 420/12521/22
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/12521/22

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Крусяна А.В., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 року у справі №420/12521/22 за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання незаконним та скасування наказу

У С Т А Н О В И В:

08 грудня 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ Одеської митниці «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » №747-о від 09 серпня 2022 року, у відповідності до якого ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді догани.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач вказував, що дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарної справи від 01.08.2022 року №7.10-12/643 під час проведення дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 не в повному обсязі враховано усі обставини та докази, які мають значення для формування об`єктивних висновків щодо наявності в його діях дисциплінарного проступку.

Як стверджував позивач, дисциплінарною комісією не враховано норми матеріального права, якими врегульовано порядок здійснення контролю за переміщенням валютних цінностей через митний кордон України та відповідно обсяг повноважень, визначених законом щодо дій посадових осіб митного органу.

Позивач наголошував, що ОСОБА_1 забезпечено у повній мірі здійснення контролю за дотриманням переміщення фізичними особами-резидентами валютних цінностей через митний кордон України, та вжито всіх заходів з метою перевірки митних декларацій та правомірності їх прийняття з огляду на наявність документів, наданих в підтвердження зняття готівки з власних рахунків в банках з метою її вивезення за межі України.

Наведені обставини, на переконання позивача, свідчать про відсутність в його діях дисциплінарного проступку, незаконність прийнятого відносно нього рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, та як наслідок наявність правових підстав для скасування оскаржуваного наказу.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 10 травня 2023 року прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Одеської митниці «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » №747-о від 09 серпня 2022 року.

Приймаючи таке рішення, дослідивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушень митного законодавства України та посадової інструкції з боку позивача під час здійснення ним контролю за дотриманням переміщення фізичними особами-резидентами валютних цінностей через митний кордон України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Одеською митницею подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги скаржник обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 порушено вимоги пункту 18 розділу І Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №5.

Так, у відповідності до вимог пункту 18 розділу I вказаного вище Положення фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро, на підставі документів, які підтверджують:

1) зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро;

2) придбання цією особою банківських металів у банках та/або Національному банку виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро.

Разом з цим, на підставі матеріалів дисциплінарної справи, дисциплінарною комісією установлено, що в порушення вище зазначених вимог, старшим державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці ОСОБА_2 здійснено безпідставне митне оформлення валютних цінностей за відсутності документів, визначених приписами пункту 18 розділу І Положення від 02 січня 2019 року №5.

Позивач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, яке у відповідності до вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Зокрема, як установлено судом першої інстанції та з`ясовано судовою колегією, що на підставі наказу Одеської митниці «Про особовий склад» №37-о 30 червня 2021 року в порядку переведення з Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 призначено на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці. (т.1 а.с.30)

09 серпня 2022 року між ОСОБА_1 та Одеською митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України укладено контракт про проходження державної служби №1228. (т.1 а.с.19-26)

На виконання наказу Одеської митниці від 06.06.2022 року №248 проведено перевірку з окремих питань щодо дотримання посадовими особами митних постів Одеської митниці порядку транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей за період з 24.02.2022 року по 06.06.2022 року.

За наслідками такої перевірки складено Акт про результати проведення перевірки з окремих питань від 16.06.2022 року №7.10-17/444. (т.1 а.с.49-55)

Згідно до висновків Акту від 16.06.2022 року №7.10-17/444 установлено, зокрема, допущення старшим державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці ОСОБА_1 порушення вимог пункту 18 розділу І Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №5.

Наказом Одеської митниці від 28.06.2022 року №293 на підставі інформації, викладеної у доповідній записці керівника комісії з проведення перевірки з окремих питань, головного державного інспектора відділу організації митного контролю та оформлення Одеської митниці Олександра Дядьори від 17.06.2022 року №7.10-17/452, порушено дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_3 - старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, спеціальне звання «Інспектор митної служби ІІІ рангу». (т.1 а.с.47-48)

06.07.2022 року старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці ОСОБА_1 надані письмові пояснення стосовно обставин справи, які слугували підставою для порушення дисциплінарного провадження.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що при митному оформленні валютних цінностей для підтвердження походження валюти фізичні особи надавали квитанції про здійснення валютно-обмінних операцій, які містили паспортні дані осіб - декларантів, що підтверджують факт належності коштів цим особам, довідки про списання коштів з особового рахунку, квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією валютою. (т.1 а.с.100).

За результатами здійснення дисциплінарного провадження, порушеного наказом Одеської митниці від 28.06.2022 року №293 стосовно старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці ОСОБА_3 , дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарної справи установлені порушення позивачем вимог:

- пункту 8 частини 2 статті 544 Митного кодексу України в частині здійснення контролю за дотриманням переміщення валютних цінностей через митний кордон України;

- пункту 18 розділу І Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року №5;

- підпункту 10 пункту 14 Положення про відділ митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, затвердженого наказом Одеської митниці від 30.06.2021 року №15.

Дисциплінарна комісія дійшла висновку про порушення основних обов`язків державного службовця в частині сумлінного і професійного виконання своїх посадових обов`язків (пункт 7 частини першої статті 8 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу»), тобто вчинення дисциплінарного проступку, визначеного пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу».

Відтак, за неналежне виконання посадових обов`язків, передбачених пунктом 1 розділу 3 посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, наказом Одеської митниці «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » від 09.08.2022 року №747-о старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

В якості підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності вказано:

- подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи від 01.08.2022 року №7.10-12/643, матеріали дисциплінарної справи, пояснення ОСОБА_1 від 08.08.2022 року б/н. (т.1 а.с.17-18)

Проходження служби в митних органах визнається главою 79 Митного кодексу України. Так, у відповідності до приписів статті 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Особи, вперше прийняті на службу до митних органів на посади, які передбачають виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, приймають Присягу державних службовців, якщо раніше вони не приймали такої Присяги.

Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Згідно до преамбули, принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII.

Згідно із ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. (стаття 5 Закон України "Про державну службу")

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

У відповідності із ч. 1,2 ст. 64 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч.1 ст.65 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Приписами пункту 5 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII визначено, що дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно до частини першої ст.66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

Згідно із частиною третьою ст. 66 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Відповідно до ч.1 ст.67 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

У відповідності із пунктами 2,3 частини 2 статті 67 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є, серед іншого:

попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; високі показники виконання службових завдань.

Дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються):

1) на державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення з урахуванням пропозиції Комісії;

2) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії (стаття 68 Закону № 889-VIII).

Згідно до частини першої статті 69 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів.

Частинами десятою, одинадцятою статті 69 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII передбачено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

У відповідності із приписами ч.1-3 статті 74 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця.

Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Згідно до ст.75 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (частина перша статті 77 Закону № 889-VIII).

Частиною шостою статті 77 Закону № 889-VIII визначено, що державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

З аналізу вище наведених правових норм слідує, що Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII визначено поняття дисциплінарного проступку, наведено перелік дій/бездіяльності/рішень, які підпадають під визначення дисциплінарного проступку, визначено види дисциплінарної відповідальності та порядок притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Так, дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії або бездіяльність працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) та порушенням або ж неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність складу дисциплінарного проступку.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними й поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю:

Кодексом законів про працю України, Законом України «Про державну службу», правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Слід зазначити, що саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Отже, наказ про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення й час виявлення самого проступку, а також обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Як слідує зі змісту оскаржуваного наказу, на думку відповідача, об`єктивна сторона дисциплінарного проступку, вчиненого ОСОБА_1 , полягає у тому, що позивач неналежно виконував посадові обов`язки, передбачені:

- пунктом 1 розділу 3 посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці.

У зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків позивач допустив порушення вимог:

- пункту 8 частини 2 статті 544 Митного кодексу України;

- пункту 18 розділу І Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року №5;

- підпунктом 10 пункту 14 Положення про відділ митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, затвердженого наказом Одеської митниці від 30.06.2021 року №15.

Зі змісту подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці від 01.08.2022 року №7.10-12/643 та акту про результати проведення перевірки з окремих питань від 16.06.2022 року №7.10-12/444 убачається, що фактично позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за недотримання положень пункту 8 частини 2 статті 544 Митного кодексу України під час здійснення контролю за дотриманням переміщення валютних цінностей через митний кордон України.(т.1 а.с.39-46, 49-55)

Судова колегія вказує, що відповідно до п.8 ч.2 ст.544 Митного кодексу України, здійснюючи митну справу, митні органи виконують такі основні завдання:

здійснення контролю за дотриманням правил переміщення валютних цінностей через митний кордон України.

Частина 3 ст.197 МК України передбачає, що переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про валюту і валютні операції".

Згідно до Закону України "Про валюту і валютні операції" від 21 червня 2018 року №2473-VIII транскордонне переміщення валютних цінностей є ввезення, пересилання на митну територію України, вивезення, пересилання з митної території України або транзит через митну територію України банківських металів, готівкової валюти.

Положення частини 4 статті 4 Закону України "Про валюту і валютні операції" від 21 червня 2018 року №2473-VIII визначають, що резиденти мають право придбавати валютні цінності за кордоном, здійснювати їх транскордонне переміщення та (або) транскордонний переказ з урахуванням обмежень, визначених цим Законом.

Приписами частини 1 статті 8 Закону України "Про валюту і валютні операції" від 21 червня 2018 року №2473-VIII врегульовано транскордонне переміщення валютних цінностей. Зокрема, передбачено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, яка дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, установленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Тобто, даним Законом регламентовано вимогу щодо письмового декларування митним органам фізичними особами валютних цінностей при їх транскордонному переміщенні у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей» від 27.02.2019 року №203, прийнятою відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про валюту і валютні операції" від 21 червня 2018 року №2473-VIII та ч.6 ст.257 Митного кодексу України, серед іншого, затверджено форму бланка декларації транскордонного Кабінет Міністрів України переміщення фізичними особами валютних цінностей (далі - декларація транскордонного переміщення) згідно із додатком.

Згідно до постанови Кабінету Міністрів України №203 у роз`ясненнях щодо її заповнення визначено, що декларування валютних цінностей фізичними особами при їх транскордонному переміщенні здійснюється з урахуванням частини першої статті 8 Закону України "Про валюту і валютні операції" від 21 червня 2018 року №2473-VIII та статей 371, 374 Митного кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України №203 установлено, що разом із заповненою декларацією для митного контролю та митного оформлення товарів громадянином або уповноваженою особою подаються такі документи, а саме:

документи, що посвідчують особу та підтверджують країну постійного проживання громадянина або уповноваженої особи;

документи, що підтверджують зняття готівки з власних рахунків у банках та придбання особою банківських металів у банках та/або Національному банку, визначені у пункті 18 постанови Правління Національного банку України від 2 січня 2019 року №5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті».

Відповідно до пункту 6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №5, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Згідно із пунктом 18 розділу І Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №5, фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро, на підставі документів, що підтверджують:

1) зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро;

2) придбання цією особою банківських металів у банках та/або Національному банку виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро.

Документи, що підтверджують зняття готівки з власних рахунків у банках фізичними особами-резидентами з метою її вивезення, є чинними протягом 90 календарних днів із дня зняття ними готівки з власних рахунків у банках.

Разом з цим, 24.02.2022 року видана постанова Правління Національного банку України № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану».

Постановою Правління Національного банку України від 04.03.2022 року №36 внесені зміни до Постанови Національного банку України №18, в тому числі доповнено новим пунктом 14-2 такого змісту:

« 14-2. Фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей без урахування вимог пункту 18 розділу І Положення № 5 у частині подання підтвердних документів».

Згідно із пунктом 2 Постанови Правління Національного банку України №36 постанова набирає чинності з дня її офіційного опублікування. Постанову Національного банку України № 36 офіційно опубліковано 04.03.2022 року.

У подальшому, Постановою Правління Національного банку України від 13.03.2022 року №51 внесені зміни до Постанови Правління Національного банку України №18, а саме:

пункт 14-2 Постанови Національного банку України №18 (зі змінами) виключено.

Згідно із пунктом 2 Постанови Національного банку України №51 постанова набирає чинності з дня її офіційного опублікування. Постанову Національного банку України №51 офіційно опубліковано 13.03.2022 року.

За наведених обставин, в період з 4 по 13 березня 2022 року надання документів, передбачених пунктом 18 розділу І Положення № 5 у разі транскордонного переміщення валютних цінностей у сумі, що перевищує 10000 євро, не вимагалося.

Так, як слідує з матеріалів справи, Актом про результати проведення перевірки з окремих питань від 16.06.2022 року №7.10-12/444 зафіксовано наступні випадки здійснення пропуску та митного оформлення вивезення валютних коштів, які були задекларовані із застосуванням письмової форми декларування транскордонного переміщення валюти на вивезення з митної території України фізичними особами - громадянами України, з боку старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці ОСОБА_3 :

1) 17.03.2022 року здійснено пропуск та митне оформлення на вивезення валютних коштів у розмірі 38700 доларів США, громадянки України ОСОБА_4 .

На підтвердження переміщення валютних цінностей ОСОБА_4 подано квитанцію про здійснення валютно-обмінної операції від 17.01.2022 року на суму 47000 доларів США, а також декларацію транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей на суму 38700 доларів США. (т.1 а.с.58-60)

Згідно до результатів перевірки приєднаних документів та опрацювання виявлених недоліків з`ясовано, що:

«Приєднана квитанція про обмін коштів у гривні на 47000 доларів США. Документи, що підтверджують зняття фізичною особою готівки з власних рахунків у банках, чинні протягом 90 календарних днів із дня зняття готівки з власних рахунків на час здійснення митного оформлення не приєднанні.».

2) 18.03.2022 року здійснено пропуск та митне оформлення на вивезення валютних коштів у розмірі 66000 доларів США, громадянина України ОСОБА_5 .

На підтвердження переміщення валютних цінностей ОСОБА_5 подано до митного органу довідку про списання коштів від 16.03.2022 року на суму 80972 євро, та довідку про списання коштів від 16.03.2022 року на суму 17034 доларів США, а також декларацію транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей на суму 66000 доларів США. (т.1 а.с.61-71)

Відповідно до результатів перевірки приєднаних документів та опрацювання виявлених недоліків слідує, що:

«Приєднані банківські довідки про списання коштів (за декілька років) не містять інформації про зняття фізичною особою готівки з власних рахунків у банках протягом 90 днів до дня вивезення. Документи, що підтверджують зняття фізичною особою готівки з власних рахунків у банках, чинні протягом 90 календарних днів із дня зняття готівки з власних рахунків на час здійснення митного оформлення не приєднанні.».

3) 18.03.2022 року здійснено пропуск та митне оформлення на вивезення валютних коштів у розмірі 95655 євро, громадянки України ОСОБА_6 .

На підтвердження переміщення валютних цінностей ОСОБА_6 подано довідку про списання коштів від 16.03.2022 року на суму 541044 євро, а також декларацію транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей на суму 95655 євро. (т.1 а.с.72-79)

Згідно із результатів перевірки приєднаних документів та опрацювання виявлених недоліків установлено, що:

«Приєднані банківські довідки про списання коштів (за декілька років) не містять інформації про зняття фізичною особою готівки з власних рахунків у банках протягом 90 днів до дня вивезення. Документи, що підтверджують зняття фізичною особою готівки з власних рахунків у банках, чинні протягом 90 календарних днів із дня зняття готівки з власних рахунків на час здійснення митного оформлення не приєднанні.».

4) 23.04.2022 року здійснено пропуск та митне оформлення на вивезення валютних коштів у розмірі 190000 євро, громадянки України ОСОБА_7 .

На підтвердження переміщення валютних цінностей ОСОБА_7 надано чеки з торгівлі валютними цінностями на загальну суму 193535 євро. (т.1 а.с.82-93)

У відповідності до результатів перевірки приєднаних документів та опрацювання виявлених недоліків:

«Приєднані 23 квитанції на покупку 193535 євро у лютому 2022 року. У квитанціях не зазначено прізвище, ім`я та по-батькові покупця. Документи, що підтверджують зняття фізичною особою готівки з власних рахунків у банках, чинні протягом 90 календарних днів із дня зняття готівки з власних рахунків на час здійснення митного оформлення не приєднанні.».

5) 23.05.2022 року здійснено пропуск та митне оформлення на вивезення валютних коштів у розмірі 4000 доларів США та 20000 євро, громадянина України ОСОБА_8 .

На підтвердження переміщення валютних цінностей ОСОБА_8 подано довідку банку від 10.05.2022 року про видаткові операції на суму 1 776 036 грн., що за курсом Національного Банку України на 23.05.2022 року (1 євро = 30,918 грн.) дорівнює 57443 грн. 43 коп.

Також надано квитанції про здійснення валютно-обмінних операцій із торгівлі банківськими металами з фізичною поставкою (назва операції продаж іноземної валюти за гривню) на загальну суму 13950 євро.(т.1 а.с.97-99)

Відповідно до результатів перевірки приєднаних документів та опрацювання виявлених недоліків слідує, що:

«Приєднана довідка банку про здійснення з 01.03.2022 року по 30.04.2022 року видаткових операцій по картковому рахунку на 1 776 036 грн. (видаткові операції - не обов`язково зняття готівкових коштів). Приєднана квитанція про обмін коштів у гривні на 13950 євро. Документи, що підтверджують зняття фізичною особою готівки з власних рахунків у банках, чинні протягом 90 календарних днів із дня зняття готівки з власних рахунків, на час здійснення митного оформлення не приєднанні.».

Як зазначено у Акті від 16.06.2022 року №7.10-17/444 основними недоліками, в результаті допущення яких порушені вимоги пункту 18 розділу І Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року №5, зокрема є:

- відсутність документів, що підтверджують зняття фізичною особою готівки з власних рахунків у банках, чинні протягом 90 календарних днів із дня зняття готівки з власних рахунків;

- відсутність документів про здійснення валютно-обмінної операції (при вивезенні валюти, відмінної від знятої з рахунку в банку);

- в документах про здійснення валютно-обмінної операції не зазначений клієнт (покупець валюти).

Судова колегія вказує, що перелік документів, які підтверджують зняття фізичною особою резидентом готівки з власних рахунків у банках, визначено, зокрема, Інструкцією про порядок організації касової роботи банками та проведення платіжних операцій надавачами платіжних послуг в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 25.09.2018 року № 103 (далі Інструкція), а саме:

платіжна інструкція на видачу готівки (додаток 13 до Інструкції) у разі зняття коштів в операційній касі банку;

чек банкомата та/або квитанція платіжного терміналу, сліп та/або чек видачі коштів держателем карток у разі зняття коштів за допомогою платіжних пристроїв (включаючи банкомати та платіжні термінали) та виписка про рух коштів за рахунком.

Разом з цим, форма квитанції про здійснення валютно-обмінної операції/операції із торгівлі банківськими металами з фізичною поставкою наведена у додатку 1 до Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року №2.

Як установлено апеляційним судом та слідує з матеріалів справи, 17.03.2022 року під час митного оформлення на вивезення валютних коштів у розмірі 38700 доларів США, на підтвердження правомірності переміщення валютних цінностей громадянкою України ОСОБА_4 подано до митного оформлення квитанцію про здійснення валютно-обмінної операції від 17.01.2022 року на суму 47000 доларів США. (т.1 а.с.58-60)

Варто зауважити, що самої лише квитанції про здійснення валютно-обмінної операції недостатньо. У даному випадку, враховуючи приписи пункту 18 розділу І Положення від 02.01.2019 року №5, потрібні документи, які підтверджують саме походження гривні, яка згодом була обміняна на іноземну валюту.

Як зазначалось вище, такими документами є платіжна інструкція на видачу готівки, та/або чек банкомата та/або квитанція платіжного терміналу, сліп та/або чек видачі коштів держателем карток. Якщо ж одразу відбулося зняття валюти квитанції про обмін не потрібні.

18.03.2022 року під час митного оформлення на вивезення валютних коштів у розмірі 66000 доларів США, в підтвердження правомірності переміщення валютних цінностей громадянином України ОСОБА_5 надано довідку про списання коштів від 16.03.2022 року на суму 80972 євро, та довідку про списання коштів від 16.03.2022 року на суму 17034 доларів США.

Також, 18.03.2022 року під час митного оформлення на вивезення валютних коштів у розмірі 95655 євро, на підтвердження правомірності переміщення валютних цінностей громадянкою України ОСОБА_6 подано довідку про списання коштів від 16.03.2022 року на суму 541044 євро.

Судова колегія вказує, що довідки про списання коштів лише містять інформацію щодо руху (списання) коштів по особовому рахунку клієнта, однак не є документами, які підтверджують зняття фізичною особою резидентом готівки з власних рахунків у банках.

В даному випадку, за наслідками зняття готівки з власних рахунків у банках видається платіжна інструкція на видачу готівки, форма якої наведена у додатку 13 до Інструкції про порядок організації касової роботи банками та проведення платіжних операцій надавачами платіжних послуг в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 25.09.2018 року №103.

Більше того, як слідує зі змісту довідок про списання коштів, такі містять інформацію про списання грошових коштів за декілька років, а саме за період з 2010 по 2022 роки та з 2007 по 2022 роки відповідно.

У свою чергу, документи, що підтверджують зняття фізичною особою готівки з власних рахунків у банках, повинні бути чинні протягом 90 календарних днів із дня зняття готівки з власних рахунків на час здійснення митного оформлення.

Що ж стосується наданих громадянкою України ОСОБА_7 , під час митного оформлення на вивезення валютних коштів у розмірі 190000 євро, чеків з торгівлі валютними цінностями на загальну суму 193535 євро., судова колегія вказує про таке.

Відповідно до пункту 1 розділу VIІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 року № 13 фіскальний касовий чек за операцією з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі розрахунковий документ/електронний розрахунковий документ, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій (далі РРО) або програмним РРО при проведенні операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі

Пунктом 2 розділу VIІІ Положення № 13 визначено, що чек з торгівлі валютними цінностями має містити такі обов`язкові реквізити, зокрема:

- дані про клієнта (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи).

Водночас, надані чеки з торгівлі валютними цінностями не містять інформації щодо покупця валюти, тобто даних про клієнта (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи), що у свою чергу унеможливлює ідентифікувати фізичну особу, яка здійснила відповідні операції та встановити належність коштів цій особі.

Стосовно правомірності переміщення громадянином України ОСОБА_8 валютних цінностей у сумі 20000 євро та 4000 доларів США, яким під час митного оформлення 23.05.2022 року надано довідку ПАТ «МТБ БАНК» від 10.05.2022 року, та квитанції про здійснення валютно-обмінних операцій з придбання іноземної валюти за гривню.

Як слідує зі змісту довідки ПАТ «МТБ БАНК» від 10.05.2022 року, у період з 01.03.2022 року по 30.04.2022 року з карткового рахунку ОСОБА_8 проведені видаткові операції на загальну суму 1 776 036 грн.

Згідно до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» видаткова фінансова операція - фінансова операція, яка призводить до зменшення активів на рахунку клієнта - власника активів.

З урахуванням наведеного, подана під час митного оформлення довідка з банку не є документом, який підтверджує зняття фізичною особою резидентом готівки з власних рахунків у банках.

При цьому, з огляду доданих до митного оформлення квитанцій про здійснення валютно-обмінних операцій з придбання іноземної валюти за гривню, судовою колегією установлено, що такі квитанції відповідають формі, наведеній у додатку 1 до Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року №2, однак не містять обов`язкового реквізиту - даних про клієнта (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи).

За таких обставин, в силу наведених положень пункту 18 розділу І Положення від 02.01.2019 року №5, наявні в матеріалах справи документи, подані громадянами України під час митного оформлення не є тими документами, на підставі яких здійснюються валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення за межі України.

З урахуванням викладеного, судова колегія погоджується з доводами скаржника про те, що старшим державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці ОСОБА_2 здійснено безпідставне митне оформлення валютних цінностей за відсутності документів, визначених приписами пункту 18 розділу І Положення від 02 січня 2019 року №5.

Установлені апеляційним судом обставини в повній мірі свідчать про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку внаслідок неналежного виконання останнім посадових обов`язків, що у свою чергу призвело до порушення вимог пункту 18 розділу І Положення від 02 січня 2019 року №5.

Крім цього, безпідставним є висновок суду попередньої інстанції стосовно того, що митним органом не своєчасно доведено до відома ОСОБА_1 вимоги постанови Правління Національного Банку України від 13.03.2022 року за №51, якою з 13.03.2022 року відновлено дію пункту 18 розділу І Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №5.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Судова колегія наголошує, що обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Відтак, незнання законів не звільняє державних службовців від відповідальності, передбаченої Законом України «Про державну службу».

Відтак, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не правильно застосував положення пункту 18 розділу І Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №5 і дійшов помилкового висновку по суті спору.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписами статті 317 КАС України передбачено підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене вище, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, яке у свою чергу призвело до неправильного застосування норм матеріального права, а відтак, згідно до ст. 315, 317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці задовольнити повністю.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 року у справі №420/12521/22 - скасувати.

Прийняти у справі №420/12521/22 нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання незаконним та скасування наказу відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді А.В. Крусян Ю.В. Осіпов