Справа № 420/4140/24
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4140/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №36168/15-32-09-01-22 від 29.12.2023 року про стягнення штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17 000 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №36167/15-32-09-01-22 від 29.12.2023 року про стягнення штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, що встановлені для осіб, які втратили працездатність при здійсненні перерахунку з 17.01.2022 року, 01.03.2022 року, 01.03.2023 року та 01.02.2024 року.

Ухвалою суду від 13.02.2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

29.02.2024 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, який обґрунтований наступним. Головне управління ДПС в Одеській області на підставі наказу від 24.11.2023 року № 9805-п проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), адреса господарської одиниці: АДРЕСА_1 та на підставі направлення на перевірку від 24.11.2023 №19252, та направлення на перевірку від 24.11.2023 №19253. Фахівцями управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області з метою здійснення контролю, недопущення порушень у сфері підакцизних товарів було проведено аналіз господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 . Встановлено, що згідно поданих відомостей 20-ОПП господарську діяльність на зазначеному торгівельному об`єкті а саме: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснюється торгівля підакцизними товарами, зокрема електронними сигаретами, з ймовірними порушеннями чинного законодавства. Згідно бази даних Єдиного ліцензійного реєстру за вказаною адресою ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами не отримувалась. Зазначене підтверджується в Доповідній записці управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області від 24.11.2023 року №967/15-32-09-01-12. При цьому, посилання Позивача на невідповідність виданого наказу вимогам пп. 80.2.5, п. 80.2 ст. 80 ПК України, оскільки на думку Позивача, наказ не містить підставу для проведення фактичної перевірки - є повністю необґрунтованим. Наказ ГУ ДПС в Одеській області про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) від 24.11.2023 року № 9805-п є правомірним, прийнятим згідно із вимогами чинного законодавства, а тому проведена перевірка є цілком законною. За результатом фактичної перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки від 07.12.2023 року № 35012/15-32-09-01. Встановлено порушення, щодо того факту, що ФОП ОСОБА_1 здійснював реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: тютюн для кальяну «Liara» вартістю 95,0 грн. порушення. З огляду на вище викладене відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

08.03.2024 року позивачем було подано відповідь на відзив, яка обґрунтована наступним. Зокрема, позивач вказує, що наказ ГУ ДПС в Одеській області від 24.11.2023 року №9805-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » не містить посилання на будь-яку конкретну фактичну підставу для проведення фактичної перевірки , крім зазначення п.п.80.2.5, 80.2 ст.80 ПК України. Окрім того, відповідачем не встановлено факту реалізації тютюнових виробів позивачем. До акту перевірки №35012/15-32-09-01 від 07.12.2023 року не додано фіскальних чеків, пояснень працівників позивача, у т.ч. й у присутності яких проводилась фактична перевірка, будь-яких фото- чи відеоматеріалів на підтвердження продажу позивачем відповідної продукції всупереч законодавчо запроваджених Законом України №481/95-ВР не надано. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 03.01.2024 року, яка набрала законної сили 15.01.2024 року у справі №522/23531/23 провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а саме встановлено факт недоведеності провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без додержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону. З огляду на вище викладене позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Як встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність за КВЕД: 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний).

24.11.2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області видано наказ №9805-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 », за фактичною адресою господарської одиниці: АДРЕСА_1 , магазин «KALYANCHIK», з 27.11.2023, тривалістю 10 діб (а.с.16).

За результатами проведеної перевірки складено акт 07.12.2023 року № 35012/15-32-09-01 (далі - акт перевірки) (а.с.17-18), в якому зафіксовано порушення, а саме:

- ст. 11 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (із змінами та доповненнями), в магазині «KALYANCHIK», що розташований за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Преображенська буд. 41, встановлено реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: тютюн кальяну "Liara" вартістю 95,00 грн.;

- ст. 11 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (із змінами та доповненнями), в магазині «KALYANCHIK», що розташований за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Преображенська буд. 41, встановлено зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: тютюн для кальяну на загальну суму 5 955,00 грн.;

- ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (із змінами та доповненнями), в магазині «KALYANCHIK», що розташований за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Преображенська буд. 41, встановлено реалізацію тютюну для кальяну "Liara" вартістю 95,00 грн. без відповідної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (а.с.17-18).

На підставі акту перевірки, 29.12.2023 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 36168/15-32-09-01-22, яким визначено суму штрафних санкцій 17 000,00 грн.(а.с.19).

На підставі акту перевірки, 29.12.2023 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 36167/15-32-09-01-22, яким визначено суму штрафних санкцій 17 000,00 грн.(а.с.20).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року у справі №522/23543/23 провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.156 КУпАП - закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.23-25).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 03.01.2024 року провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП (а.с.26-27).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на судовий захист відображене у ч.1 ст. 5 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно, у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку рішенню та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у ст. 2 КАС України.

За усталеною практикою Верховного Суду є висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Така правова позиція відповідає завданням та основним засадам адміністративного судочинства, закріпленим у ст. 2 КАС України.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі ПК) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з приписами пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1 ст. 80 ПК).

Відповідно до п. 80.2. ст. 80 ПК фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів ( пп. 80.2.1 п. 80.2 ст.809 ПК ) ;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп 80.2.2. п. 80.2 ст. 80 ПК);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК);

- під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо), (п. 80.6 ст. 80 ПК України).

При цьому суд звертає увагу на те, що під поняттям підстава розуміється не нумераційне позначення підпункту ст. 80 ПК України, а обставини, які в цих підпунктах розкриваються та мають об`єктивно існувати. Іншими словами під підставою необхідно розуміти не порядковий номер підпункту пункту статті, а безпосередньо інформацію, відомості та інші обставини, що обумовили необхідність застосування певної норми.

Відтак, для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаними правовими нормами при призначенні (проведенні) такої перевірки.

Як вбачається зі змісту наказу від 24.11.2023 року № 9805-п, судом встановлено відсутність у тексті інформації, яка свідчила б про наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

Суд зазначає, що у вказаному наказі, відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки.

На переконання суду, для призначення та проведення фактичної перевірки платника податків недостатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України, особливо якщо такий пункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки.

Подібна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року у справі №1440/2045/18.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому, за відсутності підстав для проведеної перевірки, як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку з допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме: спочатку провести податкову перевірку.

Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою для проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

При цьому суд не повинен надавати оцінку правомірності оспорюваних рішень, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки, про що також неодноразово висловився Верховний Суд у своїх постановах від 19 листопада 2019 року у справі №160/8859/18, від 30 червня 2019 року у справі №825/1747/17.

Отже, у разі недотримання вимог проведення податкової перевірки у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень і порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Таким чином, порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі незаконної перевірки не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Суд при прийнятті рішення враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 16.01.2018 у справі № К/9901/924/18 (2а-1570/4582/11).

Суд зазначає, що зі змісту наказу від 24.11.2023 № 9805-п неможливо встановити, що саме необхідно перевірити в межах цієї фактичної перевірки, що слугувало підставою для призначення такої перевірки, а отже, акт перевірки від 07.12.2023 року №35012/15-32-09-01, отриманий в результаті фактичної перевірки є неналежним доказом, виходячи із положень процесуального принципу допустимості доказів, закріплених ч. 2 ст. 74 КАС України, за якою обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Посилання відповідача на законодавство у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального не охоплює коло питань, які визначені позивачем в меті наказу про проведення фактичної перевірки на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПУ України, тому суд їх відхиляє.

Отже, підстави, на які податковий орган посилається для проведення фактичної перевірки, не відповідають, визначеній у наказі від 24.11.2023 № 9805-п, меті такої перевірки та відповідним нормам, визначених ПК України, у зв`язку з чим у відповідача відсутні повноваження на проведення перевірки за даних умов.

Крім того, суд зазначає, що підстави проведення перевірки щодо здійснення виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, визначені пп. 80.2.1-80.2.2 п.80.2 ст. 80 ПК України, а здійснення контролю за дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками передбачені п. 80.6 ст. 80 ПК України, однак за наявності визначених цими підпунктами обов`язкових підстав, а саме:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства (пп. 80.2.1 п. 80.2 ст. 80 ПУ України);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства (пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПУ України);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, (пп. 80.2.6 п.80.2 ст. 80 ПУ України).

Однак відповідачем не доведено належними доказами наявність наведених фактів, у зв`язку з чим у податкового органу відсутні підстави для проведення фактичної перевірки щодо дотриманням суб`єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів; дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами); дотримання законодавства щодо цін та ціноутворення.

Таким чином, суд робить висновок щодо визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відтак, адміністративний позов належить до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки позивачем не понесені судові витрати у справі, то відповідно їх розподіл не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257- 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №36168/15-32-09-01-22 від 29.12.2023 року про стягнення штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17 000 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №36167/15-32-09-01-22 від 29.12.2023 року про стягнення штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17 000 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з ч. 1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Фізична особа підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, Одеська обл., 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 19.04.2024 року.

Суддя Н.В. Бжассо