Справа № 240/28823/23
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 квітня 2024 року м. Житомир справа № 240/28823/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про зміну предмету позовну в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення його з військової служби за підпунктом «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення його з військової служби за підпунктом «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому щомісячної премії та додаткової винагороди за січень 2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити йому щомісячну премію та додаткову винагороду за січень 2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і не виплати йому додаткової винагороди (бойових) за грудень 2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити йому додаткову винагороду (бойові) за грудень 2022 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому грошового забезпечення та всіх інших видів належних йому виплат, починаючи з лютого 2023 року до дня звільнення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити йому грошового забезпечення та всіх інших належних йому виплат, починаючи з лютого 2023 року до дня звільнення.

На обгрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є військовослужбовцем та 27.10.2022 під час виконання бойового завдання в районі ведення бойових дій на позиціях поблизу населеного пункту Нова Кам`янка Бериславського району Херсонської області він в результаті обстрілу опорного пункту отримав травму перелам хребця. Після лікування цієї травми та проходження реабілітації був направлений на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби. За результатами проведеного огляду постановою військово-лікарської комісії (ЦВЛК Збройних Сил України) від 13.06.2023 його було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. У зв`язку з цим він звернувся до військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення з військової служби на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» - за станом здоров`я. Однак, на адвокатський запит його представника адвоката ОСОБА_2 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що рапорт щодо звільнення з військової служби залишено без розгляду, оскільки за результатами службового розслідування було встановлено, що він з 16.03.2023 без дозволу командирів не перебуває на місці несення служби та не виконує обов`язків військової служби. Відтак, він обліковується як такий, що самовільно залишив розташування військової частини, що й стало підставою залишення його рапорту без розгляду. Позивач вважає, що не здійснюючи розгляд його рапорту, військова частина НОМЕР_1 допустила протиправну бездіяльність щодо не звільнення його з військової служби, чим порушила його права та охоронювані законом інтереси.

Крім того, обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що військова частина НОМЕР_1 не виплачувала йому: додаткову винагороду та щомісячну премію за січень 2023 року, у зв`язку із нібито вчиненням ним адміністративного правопорушення самовільного залишення військової частини з 18.01.2023 по 19.01.2023; передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткову винагороду (бойові) за грудень 2022 року, хоча протягом 04.12.2022-17.12.2022 він брав безпосередню участь у бойових діях; а також грошове забезпечення та додаткові виплати, починаючи з лютого 2023 року, у зв`язку з тим, що за результатами службового розслідування, призначеного наказом від 25.02.2023 №116, він визнаний таким, що з 16.03.2023 самовільно залишив військову частину.

Ухвалою суд від 08.12.2023 провадження в адміністративній справі №240/28823/23 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

В подальшому, ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну предмета позову (вх.№84933/23 від 18.12.2023), в якій просив поповнити його адміністративний позов наступними позовними вимогами:

1) визнати протиправним і скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 лютого 2023 року № 50 "Про виплату додаткової винагороди за січень 2023 року» в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

2) визнати протиправним і скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 лютого 2023 року № 57 в частині, що стосується ОСОБА_1 (щодо визнання його таким, що не з`явився з щорічної відпустки та щодо призупинення виплати грошового забезпечення з 24 лютого 2023 року);

3) визнати протиправним і скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28 грудня 2022 року № 500 "Про результати службового розслідування";

4) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не складення і не направлення військово-лікарській комісії довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) головного сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

5) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти і направити ОСОБА_1 та гарнізонній військово-лікарській комісії, військовій частині НОМЕР_2 (код НОМЕР_3 , місцезнаходження комісії: АДРЕСА_1 ) належним чином оформлену довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) головного сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши в довідці травму перелом тіла та бокових мас S3 хребця без зміщення (27.10.2022) та обставини її отримання за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 ;

6) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за час його перебування на лікуванні після одержаної 27.10.2022 травми, в період з 07.11.2022 по 04.12.2022, в розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», рішеннями Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 та від 23.06.2022 №912/з/29 від 23.06.2022, а саме: в період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які дістали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (зокрема, закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Розглянувши вказану заяву про зміну предмету позову, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 частини 3 статті 44 КАС України визначено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

За правилами статті 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Частиною 3 статті 9 КАС України передбачено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Аналіз наведених процесуальних норм дає підстави для висновку, що після відкриття провадження у справі за предметом позову, визначеним прохальною частиною позовної заяви, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши відповідну заяву. При цьому, норми КАС України дозволяють позивачу скористатись таким правом до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Так, предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення, а підставою позову - фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.

Розміром позову є кількісна характеристика позовних вимог. Отже, збільшення або зменшення розміру позовних вимог може відбутися шляхом зміни кількісних характеристик позовних вимог, але в межах спірних правовідносин.

Водночас предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), які визначені статтею 5 КАС України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що свідчить про обрання позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права або його доповнення, але у межах спірних правовідносин.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом.

При цьому, суд наголошує, що зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Таким чином, позивач, подаючи до суду заяву про зміну позовних вимог, може змінити або підставу, або предмет позову, оскільки одночасна зміна і предмету, і підстави фактично є подачею нового позову з новими спірними правовідносинами.

Наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог, якщо позивач не відмовляється від позову.

Подання такої заяви про зміну предмету і підстав позову не повинно призводити до заявлення по суті нового адміністративного позову.

Натомість, доповнення позову додатковими вимогами не може вважатися як зміною розміру позовних вимог, так і зміною самих позовних вимог (предмету позову), оскільки тлумачення заміни передбачає заміну однієї вимоги іншою, а не доповнення раніше заявлених вимог.

Дотримання зазначених вимог забезпечує дотримання принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Водночас у таких випадках позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

Зі змісту первісного позову вбачається, що предметом визначених ОСОБА_1 спірних правовідносин були: бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення його з військової служби за станом здоров`я, а також бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому додаткової винагороди та щомісячної премії за січень 2023 року, додаткової винагороди (бойових) за грудень 2022 року, а також грошового забезпечення, починаючи з лютого 2023 року.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що підставою для невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди та щомісячної премії за січень 2023 року був саме наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 лютого 2023 року № 50 "Про виплату додаткової винагороди за січень 2023 року», а підставою для припинення виплати йому з лютого 2023 року грошового забезпечення - наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 лютого 2023 року № 57. Відтак, заявлені в пунктах 1 та 2 заяви про зміну предмету позову позовні вимоги фактично є обранням позивачем нового способу захисту своїх прав на отримання додаткової винагороди та щомісячної премії за січень 2023 року, а також грошового забезпечення, починаючи з лютого 2023 року, відмінного від способу захисту цих прав обраного в первісному позові. Разом з тим, вказані позовні вимоги (пункт 1 та 2 заяви про зміну предмету позову) заявлені в межах спірних правовідносин, визначених первісним позовом.

Разом з тим, позовні вимоги, визначені ОСОБА_1 вказані в пунктах 3-6 заяви про зміну предмету позову, стосуються оскарження наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28 грудня 2022 року №500 "Про результати службового розслідування", яким визнано, що він не отримував травми під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщни, оскарження бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не складення і не направлення до військово-лікарській комісії довідки про обставини його травми, та як наслідок оскарження бездіяльності щодо невиплати йому додаткової винагороди за час його перебування на лікуванні у зв`язку з цією травмою. Таким чином, вказані позовні вимоги фактично становлять собою новий предмет спору, що не був заявлений в первісному позові.

Відтак, суд встановив у пунктах 3-6 заяви про зміну предмету позову позивач заявляє новий предмет спірних правовідносин, відмінний від заявлених в первісному позові, тим самим одночасно змінює і предмет (заявлені матеріально-правові вимоги) і підстави позову.

У даному випадку, подавши заяву про зміну предмету позову, в пунктах 3-6 якої фактично заявлено нові вимоги із власним окремим предметом оскарження (нові вимоги та підстави їх оскарження), позивачем по суті заявлено нові позови в рамках даної справи, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 47 КАС України. Вказані позовні вимоги повинні розглядатися шляхом подачі окремої позовної заяви.

Вказана позиція суду грунтується на правовому підході щодо застосування норми процесуального права статті 47 КАС України, викладеному у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 826/19197/16, від 30 серпня 2021 року у справі №520/11672/19.

Відтак, з огляду на те, що позивач може змінити лише або підставу, або предмет позову, а наведені у пунктах 3-6 заяви про зміну предмету позову (вх.№84933/23) вимоги вказують на зміну позивачем і предмету і підстав позову одночасно, що є наслідком дослідження інших обставин, що не є предметом розгляду у даній справі, суд приходить до висновку, що у прийнятті до розгляду цих вимог слід відмовити, а тому повертає позивачу заяву про зміну предмету позову (вх.№84933/23) в частині позовних вимог, вказаних в пунктах 3-6 цієї заяви.

Керуючись статтями 47, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Повернути ОСОБА_1 заяву про зміну предмету позову (вх.№84933/23) в частині позовних вимог, в яких він просить:

- визнати протиправним і скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28 грудня 2022 року № 500 "Про результати службового розслідування";

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не складення і не направлення військово-лікарській комісії довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) головного сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти і направити ОСОБА_1 та гарнізонній військово-лікарській комісії, військовій частині НОМЕР_2 (код НОМЕР_3 , місцезнаходження комісії: АДРЕСА_1 ) належним чином оформлену довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) головного сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши в довідці травму перелом тіла та бокових мас S3 хребця без зміщення (27.10.2022) та обставини її отримання за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за час його перебування на лікуванні після одержаної 27.10.2022 травми, в період з 07.11.2022 по 04.12.2022, в розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», рішеннями Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 та від 23.06.2022 №912/з/29 від 23.06.2022, а саме: в період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які дістали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (зокрема, закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя І.Е.Черняхович