Справа № 340/2199/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 340/2199/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року (суддя Кравчук О.В.) у справі №340/2199/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 06.12.2022 року № 97 щодо відмови в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування починаючи з моменту настання пенсійного віку, а саме з 27.11.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування починаючи з моменту настання пенсійного віку, а саме з 27.11.2022 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст..26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, в призначенні пенсії йому було відмовлено з посиланням на недостатність страхового стажу, при цьому, пенсійним органом не було зараховано до страхового стажу періоди роботи, які зазначені в дублікаті трудової книжки. Вказане рішення пенсійного органу позивач вважав необґрунтованими, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року позов задоволено:

визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 06.12.2022року № 97 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.12.2022 року про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши при цьому до загального трудового стажу

ОСОБА_1 період трудової діяльності у Приватному підприємстві Елайн з 23.06.1992 по 31.12.2003 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості рішення про відмову в призначенні пенсії, з огляду на безпідставність не зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача, зазначених в дублікаті трудової книжки. При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дублікат трудової книжки оформлений у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 №58, містить усі необхідну інформацію про спірні періоди роботи позивача. З цього приводу суд також вказав на відсутність необхідності подавати пенсійному органу будь-які інші документи, на підтвердження інформації про трудову діяльність позивача, зазначену в дублікаті трудової книжки, а разі виникнення у пенсійного органу сумнівів щодо зазначеної в дублікаті трудової книжки інформації, останній не позбавлений можливості здійснити відповідні перевірки.

Не погодившись з рішення суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову у повному обсязі. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач фактично посилається на ті обставини, які стали підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії та яким, на думку скаржника, судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 01 грудня 2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За принципом екстериторіальності заява та додані документи розглядались ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

За результатами розгляду заяви позивача ГУ ПФУ в Кіровоградській області винесено рішення 97 від 06.12.2023, яким позивачу відмовлено у призначені пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

При цьому до страхового стажу позивача не враховано період трудової діяльності ОСОБА_1 у Приватному підприємстві Елайн з 23.06.1992 року по 31.12.2003 року, оскільки даний період потребує перевірки.

Не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, спірним у цій справі є правомірність визначення пенсійним органом страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що пенсійним органом не зараховано до страхового стажу позивача період роботи у Приватному підприємстві Елайн з 23.06.1992 року по 31.12.2003 року, який значений в дублікаті трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.07.1981.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення трудових книжок визначений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 №58.

Розділом 5 Інструкції №58 визначено порядок оформлення дублікатів трудових книжок працівникам.

Так, приписами п. 5.1. Інструкції № 58 передбачено, що особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.

Згідно з пунктом 5.2 Інструкції № 58 дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

З огляду на положення Інструкції №58 оформлення дубліката трудової книжки та належність оформлення таких документів здійснює підприємство за останнім місцем роботи працівника, яке оформлює дублікат трудової книжки. Наявність чи відсутність належно оформлених документів впливає на повноту записів про стаж роботи по окремих періодах роботи. Інструкція не містить будь-яких положень щодо здійснення такої перевірки іншими особами, відмінними від підприємства, яке оформлює дублікат трудової книжки, зокрема пенсійними органами.

При цьому, слід зазначити те, що виходячи з положень Інструкції №58, належним чином оформлений дублікат трудової книжки має юридичну силу самої трудової книжки.

У спірному випадку будь-яких зауважень до оформлення дублікату трудової книжки, правильності зроблених записів в цьому дублікаті, пенсійним органом висловлено не було.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, необхідність надання пенсійному органу інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, пов`язано з відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній.

У спірному ж випадку, як зазначено вище, позивачем подано дублікат трудової книжки, який має юридичну силу самої трудової книжки та в якому містяться записи:

- № 14 23.06.1992 прийнятий в Приватне підприємство Елайн водієм 3 класу (наказ 15 від 23.06.1992);

- 16 31.12.2003 звільнений по особистому бажанню, стаття 38 КЗпП (наказ 30 від 31.12.2003).

Встановивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необгрунтованість оскаржуваного рішення пенсійного органу, в частині визначення страхового стажу.

З цього приводу суд першої інстанції правильно звернув увагу і на повноваження органів ПФУ, в частині здійснення перевірки щодо достовірності наданих відомостей про періоди трудової діяльності.

Так, частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до приписів статті 101 Закону України Про пенсійне забезпечення органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з підпунктом 5 пункту 6 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280 Пенсійний фонд України для виконання покладених на нього завдань має право: проводити планові, а у випадках, передбачених законом, позапланові перевірки у роботодавців та інших осіб бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів щодо достовірності відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб або для призначення пенсій, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час таких перевірок.

При цьому у випадку виникнення сумніву щодо достовірності відомостей про умови роботи особи, яка претендує на отримання пенсії, чи правильності нарахування пенсії, згідно з частиною першою статті 101 Закону України Про пенсійне забезпечення, підпункту 5 пункту 6 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України органи, що призначають пенсії, вправі проводити перевірки, в тому числі, щодо достовірності відомостей, зазначених в уточнюючих довідках.

У спірному випадку пенсійним органом не було здійснено перевірку достовірності наданих позивачем відомостей про періоди його трудової діяльності, хоча такі періоди трудової діяльності відображені в дублікаті трудової книжки, який є основним документом, що підтверджує трудовий стаж.

Вказані обставини, як правильно зазначив суд першої інстанції, свідчать про необгрунтованість оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії, яке прийнято з мотивів відсутності у позивача необхідного страхового стажу.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі №340/2199/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ч.5 ст.291 КАС України.

Повний текст постанови складено 18.04.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк