Справа № 420/4684/24
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4684/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А.

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі відповідач) у якому просить:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу за період з 21 лютого 2023 року по 18 січня 2024 року посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії, індексації грошового забезпечення, додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача за період з 21 лютого 2023 року по 18 січня 2024 року посадовий оклад, надбавку за вислугу років, надбавку за виконання особливо важливих завдань, премію, індексацію грошового забезпечення, додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, мотивуючи це тим, що він проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 12.01.2023 року йому заборонено залишати місце постійного проживання в період часу з 22годин до 6 годин наступного дня та зазначена ухвала втратила свою силу 21.02.2023 року. Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №22 від 17 .01.2023 року його було увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних сил ЗСУ. Згідно наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №18 від 18.01.2023 року його було увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з утриманням у списках особового складу на всіх видах забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наказом командира в/ч НОМЕР_1 №19 від 19.01.2024 року його з 19.01.2024 року зараховано до списків особового складу частини та вважати таким, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою заступника командира батальйону 108 ОМБ 59 ОМБ . Після цього він звернувся до відповідача з рапортом про виплату йому всіх видів грошового забезпечення за період з 21.02.2023 р. по 18.01.2024 року, але на дату подання позову відповідь не отримав. Вважає, що має право на виплату усіх видів грошового забезпечення за вказаний період в т.ч. додаткової винагороди передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022року у розмірі 30000грн. щомісячно.

Ухвалою суду від 16.02.2023 року відкрито позовне провадження та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач не скористався правом на подання відзиву.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Відповідно до ч.6 ст.120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Дослідивши зміст заяв по суті справи, надані до суду письмові докази у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи.

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №11 від 18.03.2014 року молодший лейтенант ОСОБА_1 зарахований в списки особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 офіцером мобілізаційного відділення.

Наказом командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №166 від 02.05.2022 року капітана ОСОБА_1 призначено на посаду старшого офіцера відділу військового обліку, бронювання та впровадження Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 22.11.2022 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.01.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.01.2023 у справі № 521/793/23 до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому залишати місце постійного проживання в період часу з 22 години до 6 години наступного дня. (а.с. 23).

Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №22 по особовому складу) від 17.01.2023 року позивача увільнено від займаної посади відповідно до п.п.13 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби в ЗСУ та зараховано у розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » сухопутних військ ЗСУ з утриманням у списках особового складу та всіх видах забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 . у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу кримінального провадження у виді домашнього арешту або тримання під вартою) (а.с.16).

Наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 №18 від 18.01.2023 року майора ОСОБА_1 увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ ЗСУ з утриманням у списках особового складу та всіх видах забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.17).

Наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 8 від 09.01.2024 р. майора ОСОБА_1 призначено заступником командира батальйону НОМЕР_2 окремого механізованого батальйону НОМЕР_3 окремої мотопіхотної бригади (а.с.18).

На підставі вищевказаного наказу командиром в/ч НОМЕР_1 виданий наказ №19 від 19.01.2024 року по особовому складу. яким позивача зараховано до списків особового складу частини з 19.01.2024 року та вважати таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с.19).

З довідки №943/9/215 від 06.02.2024 року виданої відповідачем вбачається, що в спірний період позивач отримував грошове забезпечення до складу якого входили оклад за військове звання та надбавка за вислугу років.

Посилаючись на неотримання у повному обсязі належного грошового забезпечення у період з 21.02.2023 року по 18 січня 2024 року за посадою, яку позивач обіймав перед виданням наказу № 19 від 19.01.2024 р. про зарахування до списків частини, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Джерела права та висновки суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 43 Основного Закону України проголошує, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини другої статті 65 Конституції України громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Проходження військової служби в Збройних Силах України врегульовано Законом України від 25 березня 1992 року за № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року, № 260 (надалі по тексту - Порядок № 260).

Відповідно до ч. 4 статті 2 Закону № 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та іншими законами.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 за № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положення» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року за № 260 (далі - Порядок № 260) грошове забезпечення військовослужбовців включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту) допомоги.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

За приписами пункту 8 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Пунктом 15 розділу І Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення не виплачується: за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати; якщо виплачуються академічні стипендії; за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки; за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату); за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом; за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Відповідно до п. 1 розділу XXVIII «Виплата грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад» Порядку № 260 (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Згідно абзац першого пункту 3 розділу XXIX виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, щодо яких відповідно до Кримінального процесуального кодексу України застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою чи домашнього арешту (цілодобово), призупиняється з дня взяття під варту або направлення під цілодобовий домашній арешт до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з п. 5 розділу XXVIII «Виплата грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад» Порядку № 260 якщо не можна прийняти кадрове рішення щодо подальшого службового використання військовослужбовця, у період перебування у розпорядженні протягом двох місяців з поважних причин (відсутність рівнозначних посад, бажання подальшого проходження військової служби, наявність сімейних та інших обставин) грошове забезпечення виплачується йому в розмірі, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, за рішенням Міністра оборони України.

Також п. 6 розділу XXVIII «Виплата грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад» Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

Як убачається зі змісту Наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №22 від 17.01.2023 року, ОСОБА_1 відповідно до підпункту 13 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Відповідно до довідки №943/9/215 від 06.02.2024 року про грошове забезпечення позивача, за період з 01.04.2022 року по 31.12.2023 року позивачу з лютого 2023 року щомісяця нараховувалась частина грошового забезпечення у сумі 1809грн. (крім вересня, та грудня 2023р. коли виплачувались грошова допомога на оздоровлення та зміну окладу за військове звання), яке складалось з окладу за військове звання 1340грн. та 469грн. надбавка за вислугу років (виходячи з розміру 35% від надбавки за військове звання).

Доказів прийняття рішення Міністром оборони України про виплату позивачу грошового забезпечення в розмірі, що він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » судом не встановлено.

Враховуючи, що в період з 21.02.2023 по 18.01.2024 позивач був увільнений від займаної посади і зарахований у розпорядження Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », рішення про виплату позивачу грошового забезпечення в розмірі, що він отримував за займаною посадою до зарахування у розпорядження Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Міністром оборони України не приймалося та на момент зарахування в розпорядження грошове забезпечення не отримував, так як був під домашнім арештом суд доходить висновку, що відповідачем правомірно виплачувалося грошове забезпечення, виходячи тільки із окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років в розмірі, що отримував позивач за займаною посадою, а тому позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 6-8, ч.2 ст.9, ст.ст.10, 77, 90, 242-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст..ст.293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач : ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рнокпп НОМЕР_4 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_1 ) код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Суддя Іванов Е.А.

.