Справа № 320/16710/24
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року №320/16710/24

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Діски А. Б.,

за участі секретаря судового засідання - Руденко Д. О.,

представника позивача - Сливки А. В.,

представника відповідача - Виноградського О. Є.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві адміністративну справу

за заявою Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу ДПС України

до Масива садівничих товариств "Ялинка"

про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з заявою в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) до Масиву садівничих товариств «Ялинка», у якому просило суд:

- підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків Масиву садівничих товариств «Ялинка» податковий номер 22204921 накладеного рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 16.04.2024;

- застосувати адміністративний арешт коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках Масиву садівничих товариств «Ялинка» податковий номер 22204921 у всіх банківських установах.

Заяву обгрунтовано тим, що на виконання наказу ГУ ДПС у Київській області від 11.04.2024 № 1012-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Масив садівничих товариств «Ялинка» податковий номер 22204291» здійснено виїзд за податковою адресою Масиву садівничих товариств «Ялинка» для проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Посадовими особами ГУ ДПС у Київській області виконані передбачені ст. 81 Податкового кодексу України (далі - ПК України) умови допуску до проведення перевірки, зокрема, пред`явлені голові правління під розписку направлення на право проведення перевірки та наказ від 11.04.2024 № 1012-п, проте голова правління 15.04.2024 о 13.24 год. повідомила про відмову в допуску до перевірки, у зв`язку з чим було складено акт про відмову від перевірки від 15.04.2024 № 2770/10-36-07-13. ГУ ДПС у Київській області 16.04.2024 о 12.00 год. було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Посилаючись на вимоги п.п. 20.1.31 п. 20.1 ст. 20, п. 94.2, 94.10, 94.19 ст. 94 ПК України,

ГУ ДПС у Київській області просить підтвердити обґрунтованість застосованого адміністративного арешту майна платника податків, накладеного рішенням від 16.04.2024 та застосувати адміністративний арешт коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках Масиву садівничих товариств «Ялинка» у всіх банківських установах.

Ухвалою від 16.04.2024 судом було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами розгляду термінових адміністративних справ, передбачених ст. ст. 268, 269, 283 КАС України, призначено судове засідання на 18.04.2024.

Масивом садівничих товариств «Ялинка» подано відзив на заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заяви. Вказує, що податковим органом було направлено запит від 08.08.2023 № 19558/12/10-36-07-07. У вказаному запиті не було зазначено підстав для звернення з запитом, передбачених п.п. 73.3.1 ПК України, а також не наведено конкретного переліку документів, які повинен був надати Масив садівничих товариств «Ялинка», а тому з огляду на вимоги п.п. 73.3.4 п. 73.3 ст. 73 ПК України відповідачем було відмовлено в задоволенні запиту листом від 29.08.2023. Оскільки наказ № 1012-п було оформлено з порушенням вимог п. 81.1 ст. 81 ПК України, а саме не містив підстави для проведення перевірки, визначеної ПК України, відповідачем було недопущено посадових осіб податкового органу до перевірки.

У судовому засіданні представник позивача просив заяву задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував з підстав, зазначених у відзиві. Крім того вказав, що представники податкового органу надавали голові правління ОСОБА_1 копію наказу про перевірку, направлення на проведення перевірки було продемонстровано, проте інспектори не дали можливості ознайомитися з ними, а змусили підписати.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи заяви та надані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Масив садівничих товариств «Ялинка» знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Княжичі, вул. Садова, буд. 4/5.

ГУ ДПС у Київській області було прийнято наказ від 11.04.2024 № 1012-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Масив садівничих товариств «Ялинка» (податковий номер 22204291)» яким наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку відповідача за період діяльності з 01.01.2020 по 17.08.2023 з метою встановлення дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства, з 12.04.2024, тривалістю 5 робочих днів (а.с. 12).

Головою правління Масива садівничих товариств «Ялинка» ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні документальної позапланової виїзної перевірки, про що головними державними інспекторами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 складено акт від 15.04.2024 (а.с. 13).

Заступником начальника ГУ ДПС у Київській області було прийнято рішення від 16.04.2024 № 19056/6/10-36-07-13 про застосування умовного адміністративного арешту майна Масива садівничих товариств «Ялинка», (податковий номер 22204291) (а.с. 7).

На підставі зазначеного рішення контролюючий орган звернувся до суду із даною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, а також просив застосувати адміністративний арешт коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках Масиву садівничих товариств «Ялинка» у всіх банківських установах.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

На підставі п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно вимог п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (78.5 ст. 78 ПК України).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абз. 5, 6 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Як вже встановлено судом, позивачем складено акт відмови від проведення перевірки Масива садівничих товариств «Ялинка» від 15.04.2024 № 2770/10-36-07-13 (а.с. 13).

На підставі зазначеного акту та звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків (а.с. 9) ГУ ДПС у Київській області прийнято рішення від 16.04.2024 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків Масив садівничих товариств «Ялинка» (а.с. 7).

Саме посилаючись на обставини відмови відповідача від проведення перевірки, позивач вказує на наявність підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податку та арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках відповідача у всіх банківських установах.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення заяви вказував, що наказ на проведення перевірки було оформлено з порушенням вимог п. 81.1 ст. 81 ПК України, оскільки він не містив підстави для проведення перевірки, визначеної ПК України.

Проте суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про порушення позивачем вимог ПК України щодо підстав призначення перевірки, оскільки наказ містить посилання на п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Підпунктом 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отже, вказана податковим органом в наказі підстава є однією з визначених законом підстав для проведення документальної позапланової перевірки.

При цьому судом в межах даної справи не надається оцінка обґрунтованості зазначених податковим органом підстав для проведення перевірки відповідача, оскільки такі обставини можуть бути досліджені в разі лише в межах спору щодо правомірності наказу про проведення перевірки.

Крім того наказ на проведення перевірки відповідає вимогам, що передбачені до їх змісту підпунктом 81.1 статті 81 Кодексу, а саме: містить дату видачі (11.04.2024), найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, адресу об`єкта, перевірка якого проводиться, мету (встановлення дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства), вид (документальна позапланова), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом (на підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України), дату початку і тривалість перевірки (з 12.04.2024, тривалістю 5 робочих днів), період діяльності, який буде перевірятися (з 01.01.2020 по 17.08.2023), має підпис заступника керівника контролюючого органу, який скріплено печаткою контролюючого органу (а.с. 12).

Посилання представника відповідача на те, що направлення на перевірку податковим органом не надавались спростовуються підписами уповноваженої особи відповідача на вказаних направленнях, якими засвідчено, що їй пред`явлено службові посвідчення, направлення від 12.04.2024 та вручено копію наказу від 11.04.2024 № 1012-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки (а.с. 14-16).

При цьому доводи представника відповідача про те, що керівника було примушено до підпису у направленнях, суд вважає безпідставними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано. Матеріали справи не містять даних про те, що відповідач звертався зі скаргами до податкового органу чи з заявами до правоохоронних органів з приводу застосування примусу з боку працівників ГУ ДПС у Київській області.

За таких обставин, суд зазначає, що порядок та підстави проведення фактичної перевірки податковим органом було дотримано та здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому недопуск посадових осіб позивача до проведення перевірки був неправомірним.

Щодо вимог про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків суд зазначає наступне.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 Податкового кодексу України та Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 632 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 02.08.2017 за № 948/30816 (далі - Порядок № 632).

Пунктом 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п. 94.3 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Пунктом 94.5 ст. 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (п. 94.10 ст. 94 ПК України).

Аналогічні норми передбачені Порядком № 632.

Аналізуючи наведені вище норми статті 94 Податкового кодексу України та Порядку № 632 суд дійшов висновку, що арешт майна платника податків може бути застосовано за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Так, податковим органом було прийнято рішення № 19056/6/10-36-07-13 від 16.04.2024 про застосування умовного адміністративного арешту майна Масива садівничих товариств «Ялинка» на підставі акту від 15.04.2024 № 888/10-36-07-13/22204921 та звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків (а.с. 9).

Оскільки судом встановлено, що відповідач, без достатніх на це підстав, відмовився від проведення перевірки, факт чого у встановлений ПК України спосіб, задокументований актом № 2770/10-36-07-13 від 15.04.2024, суд дійшов висновку про обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків відповідача у справі, адже його застосовано за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України.

Щодо вимог позивача про застосування адміністративного арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках Масиву садівничих товариств «Ялинка» у всіх банківських установах, суд зазначає наступне.

Частиною 4 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Звертаючись із вимогами про зупинення видаткових операцій відповідача, позивач як на підставу звернення посилається на вимоги п.п. 20.1.31 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Вказаною нормою визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Отже, вказана норма надає право податковому органу звертатися до суду з вимогою щодо зупинення видаткових операцій платника податків у випадку недопущення посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

В силу п. п. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний допустити посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи вказані норми законодавства, суд доходить висновку, що недопущення посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень може відбуватися лише під час проведення податковим органом перевірок.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, перевірка ГУ ДПС у Київській області Масива садівничих товариств «Ялинка» не проводилась, відповідач відмовився від її проведення, факт чого підтверджується актом № 2770/10-36-07-13 від 15.04.2024.

Разом з тим, наведені заявником підстави, не визначено підставами для накладення арешту на кошти платника податку згідно змісту проаналізованих приписів ст.94 та п.п.20.1.31 п.20.1 ст.20 ПК України.

Отже, розглянувши подані заявником документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд доходить висновку, що в цій частині заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Заяву Головного управління ДПС у Київській області про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій - задовольнити частково.

Визнати обґрунтованим рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16.04.2024 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків - Масива садівничих товариств "Ялинка", податковий номер 22204921.

У задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Діска А.Б.