Справа № 360/251/24
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 квітня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/251/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.03.2024 №58 про відмову у призначенні позивачу пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути повторно заяву позивача про призначення пенсії від 01.03.2024, зарахувавши при цьому до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію у відповідності до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в Лисичанському ордена трудового червоного прапору гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» з 01.09.1999 по 26.05.2002, з 01.08.2002 по 19.01.2003, з 01.05.2003 по 01.07.2003, період проходження строкової військової служби з 01.01.2005 по 05.04.2005, період роботи гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею у ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» з 19.11.2014 по 30.01.2015 та з 09.10.2015 по 31.01.2019, а також до пільгового підземного стажу на провідних професіях, який дає право на пенсію у відповідності до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи позивача з 04.05.2005 по 31.12.2005, з 25.12.2008 по 14.07.2014, з 31.03.2019 по 31.03.2019, з 31.10.2019 по 31.10.2019, з 31.08.2020 по 31.08.2020 гірником очисного забою з повним робочим днем під землею у ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» та з 11.04.2022 по 12.04.2022 - гірником очисного забою з повним робочим днем під землею у ВП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.03.2024 він звернувся через вебпортал ПФУ до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» так як набув понад 25 років пільгового підземного стажу.

Заява позивача була розглянута відповідачем у цій справі Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області, який рішенням від 08.03.2024 № 58 відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

В рішенні відповідач вказав, що до пільгового та страхового стажу враховано всі періоди, що не відповідає дійсності та спростовується доданим відповідачем до оскарженого рішення розрахунком стажу позивача та документами про трудовий стаж, які були подані відповідачу разом з заявою про призначення пенсії, з яких вбачається, що відповідач абсолютно безпідставно не врахував до пільгового підземного стажу спірні періоди роботи.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 14.03.2014 позов було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачем недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 19.03.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На час прийняття рішення у цій справі відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносин.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями паспорта позивача та картки платника податків.

Військовим квитком серії НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_1 з 25.11.2003 по 05.04.2005 проходив строкову військову службу.

Дипломом від 01.07.2003 серії НОМЕР_3 та додатком до нього підтверджується, що ОСОБА_1 в 1999 році вступив до Лисичанського ордена трудового червоного прапору гірничого технікуму за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» та в 2003 році закінчив його і здобув кваліфікацію гірничого техніка-технолога.

Трудова книжка серії НОМЕР_4 щодо спірних пільгових періодів роботи позивача містить такі записи:

Лисичанський гірничий технікум:

запис № 7 від 01.09.1999 зараховано на перший курс за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин»;

запис № 8 від 01.07.2003 закінчив технікум з присвоєнням кваліфікації гірничого техніка-технолога;

Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля»:

запис № 9 від 14.07.2003 прийнято гірничим майстром дільниці ВТБ з повним робочим днем під землею;

запис № 10 від 09.11.2003 звільнено у зв`язку з призовом до армії;

запис № 11 з 25.11.2003 по 05.04.2005 служба в армії;

ВП «Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля»:

запис № 12 від 04.05.2005 прийнято гірником очисного вибою ІV розряду з повним робочим днем під землею;

запис № 13 внесено запис про те, що за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списом № 1, наказ № 89 від 22.04.2003;

запис № 15 від 01.12.2006 переведено гірником очисного вибою V розряду з повним робочим днем під землею;

записи № 16, № 17 внесено записи про те, що за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списом № 1, наказ № 72 від 26.02.2008, наказ № 83 від 28.02.2013;

запис № 18 від 14.07.2014 звільнено за власним бажанням;

ВП Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля»:

запис № 19 від 19.11.2014 прийнято гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею;

запис № 20 внесено запис про те, що за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списом № 1, наказ № 83 від 28.02.2013;

запис № 21 від 30.01.2015 звільнено за власним бажанням;

ВП Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля»:

запис № 25 від 09.10.2015 прийнято гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею;

записи № 26, № 27 внесено записи про те, що за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списом № 1, наказ № 83 від 28.02.2013, наказ № 72 від 23.02.2018;

запис № 28 від 12.02.2019 переведено гірником очисного забою підземним V розряду з повним робочим днем під землею;

запис № 29 внесено запис про те, що за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списом № 1, наказ № 83 від 28.02.2013, наказ № 72 від 23.02.2018;

запис № 30 від 07.10.2020 переведено гірником очисного забою підземним VІ розряду з повним робочим днем під землею;

записи № 31, № 32 внесено записи про те, що за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списом № 1, наказ № 72 від 23.02.2018, наказ № 387 від 16.12.2020;

запис № 33 від 22.07.2021 направлено на навчання до ВП «НКК» ДП «Первомайськвугілля» за професією «машиніст гірничих виїмкових машин».

Записи у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Довідкою ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Першотравенське» від 19.02.2024 № 77 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно працював в ВП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в період з 11.04.2022 (нак. № 590-к від 06.04.2022) по теперішній час та виконував в гірничому виробництві: ведення гірничих і інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом за професією гірник очисного забою з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 Постанова КМУ № 461 від 24.06.2016, відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; за період з 11.04.2022 по 19.02.2024 - 01 р. 10 м. 07 дн.; підстава: архівні накази, картка НОМЕР_5 , розрахункові відомості, табель обліку робочого часу, технологічний процес, табель спуску в шахту; суміщення професій не було; відпустки без збереження заробітної плати не було; дані професії підтверджені результатами атестації робочих місць: расп. № 147 від 10.07.12р., расп 6583 від 25.12.2015р., наказ 8409 від 22.12.2020р., на ВСП "Шахтоуправління Першотравенське" проведена атестація робочих місць за умовами праці і вказані професії і посади дають право на пільгове пенсійне забезпечення, наказ №400 від 17.01.2022, про продовження дії результатів атестації ВП "Шахтоуправління Першотравенське".

01.03.2024 ОСОБА_1 звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було направлено на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.03.2024 №58 за результатами розгляду заяви позивача від 01.03.2024 відмовлено в призначенні пенсії. В обґрунтування спірного рішення відповідач послався на те, що пільговий стаж позивача становить: 19 років 11 місяців 6 днів, у тому числі ст. 14-20 8-5-1, ст. 14-25 1-4-21, військова служба 1-1-7, робота за списком №1 9-0-7. За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховані всі періоди. В призначенні пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

При цьому судом встановлено, що відповідно до розрахунку стажу позивача відповідачем враховано до загального трудового стажу, проте не врахованого до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію у відповідності до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: періоди навчання позивача з 01.09.1999 по 26.05.2002, з 01.08.2002 по 19.01.2003, з 01.05.2003 по 01.07.2003;

- не враховано ані до загального трудового стажу, ані до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію у відповідності до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: частину періоду проходження строкової військової служби з 01.01.2005 по 05.04.2005;

- не враховано ані до загального трудового стажу, ані до пільгового підземного стажу на провідних професіях: періоди роботи з 04.05.2005 по 23.05.2005, з 25.12.2008 по 31.12.2008, з 31.03.2019 по 31.03.2019, з 31.10.2019 по 31.10.2019, з 31.08.2020 по 31.08.2020 та з 11.04.2022 по 12.04.2022;

- враховано до пільгового підземного стажу за списком № 1, проте не врахованого до пільгового підземного стажу на провідних професіях: період роботи з 24.05.2005 по 31.12.2005, з 01.01.2009 по 14.07.2014;

- враховано до пільгового підземного стажу за списком № 1, проте не врахованого до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію у відповідності до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи з 19.11.2014 по 30.01.2015, з 09.10.2015 по 31.01.2019;

Обґрунтування того, з яких саме підстав відповідачем не зараховано до загального та пільгового стажу позивача періоди його навчання, військової служби та роботи згідно з трудовою книжкою, вказане рішення не містить. Також відповідачем в спірному рішенні взагалі не зазначено, які саме періоди роботи, навчання та військової служби позивача не зараховано до пільгового стажу.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788), "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У відповідності до абзацу сьомого пункту 20 Порядку № 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

Відповідно до статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною третьою статті 24 Закону № 1058 визначено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-IV).

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закону № 1058.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з частиною третьою статті 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

З аналізу наведених норм слідує, що право на передбачену частиною третьою статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників, професії яких містяться у Списку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії, визначеної статтею 14 Закону № 1788-XII та частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.

Суд зауважує, що згідно з частиною першою статті 48 КЗпП України та статтею 62 Закону № 1788 основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Записи у трудовій книжці позивача проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Як установлено судом, відповідно до записів трудової книжки позивача в період з 01.09.1999 по 01.07.2003 ОСОБА_1 навчався в Лисичанському гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин», з 14.07.2003 по 09.11.2003 працював в Шахті «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» гірничим майстром з повним робочим днем під землею, з 25.11.2003 по 05.04.2005 проходив службу в армії; з 04.05.2005 по 14.07.2014 працював в ВП «Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» гірником очисного вибою з повним робочим днем під землею; з 19.11.2014 по 30.01.2015 та з 09.10.2015 по 11.02.2019 працював в ВП Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею; з 12.02.2019 по 22.07.2021 гірником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею.

Суд зазначає, оскільки трудова книжка позивача містить всі необхідні відомості, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах, тому підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючими довідками є зайвим.

Також в трудовій книжці наявні записи про те, що за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 1.

Оскільки в трудовій книжці позивача відсутні відомості про роботу в період з 11.04.2022 по 12.04.2022, тому з урахуванням положень пункту 20 Порядку № 637 судом приймається довідка ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Першотравенське» від 19.02.2024 № 77 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», згідно з якою ОСОБА_1 дійсно працював в ВП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в період з 11.04.2022 (нак. № 590-к від 06.04.2022) по теперішній час та виконував в гірничому виробництві: ведення гірничих і інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом за професією гірник очисного забою з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 Постанова КМУ № 461 від 24.06.2016, відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; за період з 11.04.2022 по 19.02.2024 - 01 р. 10 м. 07 дн.; підстава: архівні накази, картка Ф-Т-2, розрахункові відомості, табель обліку робочого часу, технологічний процес, табель спуску в шахту; суміщення професій не було; відпустки без збереження заробітної плати не було; дані професії підтверджені результатами атестації робочих місць: расп. № 147 від 10.07.12р., расп 6583 від 25.12.2015р., наказ 8409 від 22.12.2020р., на ВСП "Шахтоуправління Першотравенське" проведена атестація робочих місць за умовами праці і вказані професії і посади дають право на пільгове пенсійне забезпечення, наказ №400 від 17.01.2022, про продовження дії результатів атестації ВП "Шахтоуправління Першотравенське".

Вищевказані посади, на яких ОСОБА_1 працював у вказаний період, були передбачені Списком № 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, Списком № 1, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, Списком № 1, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Таким чином, судом установлено, що в період з 14.07.2003 по 09.11.2003, з 04.05.2005 по 14.07.2014, з 19.11.2014 по 30.01.2015, з 09.10.2015 по 11.02.2019, з 12.02.2019 по 22.07.2021, з 11.04.2022 по 12.04.2022 ОСОБА_1 працював на вищевказаних підприємствах на посадах, які дають йому право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також дослідженням трудової книжки позивача в межах спірних періодів роботи та довідки ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Першотравенське» від 19.02.2024 № 77 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», встановлено, що позивач у період з 04.05.2005 по 14.07.2014, з 12.02.2019 по 22.07.2021 та з 11.04.2022 по 12.04.2022 працював гірником очисного вибою з повним робочим днем під землею в ВП Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» та в ВП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Слід зазначити, що наведені відомості у трудовій книжці та довідці ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Першотравенське» від 19.02.2024 № 77 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього на роботах, які віднесені до провідних професій, а саме: робітники очисного вибою.

Однак вказані обставини залишилися поза увагою ГУПФУ в Дніпропетровській області.

Окрім того, з незрозумілих суду причин відповідачем не перевірялися відомості по спеціальному стажу в даних персоніфікованого обліку за даними з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Щодо зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 періоду навчання в Лисичанському гірничому технікумі з 01.09.1999 по 26.05.2002, з 01.08.2002 по 19.01.2003, з 01.05.2003 по 01.07.2003 та періоду проходження військової служби з 01.01.2005 по 05.04.2005 суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Судом установлено, що згідно з дипломом від 01.07.2003 серії НОМЕР_3 та додатком до нього ОСОБА_1 в 1999 році вступив до Лисичанського ордена трудового червоного прапору гірничого технікуму за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» та в 2003 році закінчив його і здобув кваліфікацію гірничого техніка-технолога.

Записами у трудовій книжці позивача також підтверджується факт проходження позивачем навчання у період з 01.09.1999 по 01.07.2003 та працевлаштування за набутою професією 14.07.2003, що у відповідності до вимог частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» є підставою для зарахування всього періоду навчання до пільгового стажу.

Згідно з військовим квитком серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в період з 25.11.2003 по 05.04.2005.

Відомості про проходження військової служби у цей період містяться також у трудовій книжці позивача, запис № 11.

Чинне законодавство України передбачає зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу.

Так, статтею 56 Закону № 1788 передбачено, що у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з положеннями частини першої статті 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Записами у трудовій книжці позивача підтверджується, що на момент призову на строкову військову службу ОСОБА_1 працював за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - гірничим майстром з повним робочим днем під землею, та звільнений саме у зв`язку з призовом на військову службу, тому період з 01.01.2005 по 05.04.2005 відповідач повинен був зарахувати до пільгового стажу позивача при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому при вирішенні спору суд також враховує такі обставини.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Частиною другою статті 82 Закону № 1788-XII передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви незарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дослідивши зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.03.2024 №58, суд дійшов висновку, що вказане рішення не відповідає критеріям обґрунтованості.

Так, відповідачем в зазначеному рішенні не зазначено періодів навчання, проходження військової служби та роботи позивача, які не включено до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію у відповідності до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також до пільгового підземного стажу на провідних професіях, конкретних підстав для невключення таких періодів, що свідчить про недотримання відповідачем принципам обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки позивачеві неможливо з тексту такого рішення визначити, які саме періоди роботи не включено до пільгового стажу.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, та зважаючи, що відповідачем в рішенні від 08.03.2024 № 58 не наведено мотиви його прийняття, суд позбавлений можливості оцінити саме правомірність підстав для відмови в призначенні пенсії позивачу. За таких обставин рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.03.2024 № 58 підлягає скасуванню як протиправне.

Що стосується обраного позивачем способу захисту його порушених прав, суд зазначає, що в даному випадку відповідач, як уповноважений орган, не перевіряв відомості щодо пільгових періодів роботи ОСОБА_1 , що містяться в трудовій книжці позивача та довідці ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Першотравенське» від 19.02.2024 № 77 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», наданої позивачем разом із заявою про призначення пенсії, що є обов`язковою умовою відповідно до Закону № 1058, тому суд вважає за необхідне обрати належний спосіб захисту порушених прав, а саме визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.03.2024 №58 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01.03.2024 та прийняти мотивоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На підставі викладеного позов належить до часткового задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керуються таким.

Згідно з матеріалами справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 968,96 грн судового збору.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною восьмою цієї статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки даний спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати згідно з частиною восьмою статті 139 КАС України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно положень статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Аналіз положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (пункт 2 частини третьої статті 134 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд звертає увагу на те, що зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (постанова Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

01.03.2024 укладено договір про надання правничої допомоги № 39 між адвокатом Галкіним Вячеславом Леонідовичем (далі - адвокат), з однієї сторони, та ОСОБА_1 (далі - клієнт), з іншої сторони.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Договору визначено, що за надання правової допомоги за цим договором Сторони встановили фіксовану оплату з розрахунку - один розмір місячної пенсії, яка буде призначена (перерахована) за результатом наданої правничої допомоги, визначеної у ч. 1.2 цього Договору але в будь-якому разі не менше 10000 гривень.

Відповідно до підпункту 2.5 пункту 2 Договору окрім основного гонорару Клієнт у момент підписання цього договору сплачує Адвокату додатковий гонорар (гарантований платіж) у розмірі 5000 гривень, який не включається до основної суми гонорару.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 58 від 01.03.2024 від ОСОБА_1 прийнято оплату правової допомоги у сумі 5000,00 грн.

10.03.2024 сторонами складено та підписано акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) Додаток до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.03.2024 № 39 про те, що Адвокат надав правову допомогу згідно договору про надання правничої допомоги від 01.03.2024 № 39, а Клієнт її прийняв в обсягах, зазначених в акті, а саме:

- 01.03.2024 надання попередньої юридичної консультації (фіксована вартість) 1 година;

- 01.03.2024 формування та підготовка документів для призначення пенсії та правова допомога з подання документів для призначення пенсії до пенсійного органу (фіксована вартість) 2 години;

- 08.03.2024 правовий аналіз рішення про відмову у пенсії (фіксована вартість) 1 година;

- 08.03.2024 юридична консультація щодо правомірності рішення про відмову у пенсії (фіксована вартість) 1 година;

- 10.03.2024 підготовка та подання позовної заяви про оскарження рішення про відмову у пенсії до суду (фіксована вартість) 4 години;

- 14.04.2024 складення та направлення до суду клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами у справі та кваліфікування неподання відповідачем відзиву як визнання позову (фіксована вартість) 1 година.

При цьому суд зауважує, що з усієї наданої правничої допомоги згідно вказаного акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), до правничої допомоги, яка надана у межах даної справи відносяться лише передостанній пункт згаданого акта. Щодо пункту акта, який стосується складання та направлення до суду клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами у справі та кваліфікування неподання відповідачем відзиву як визнання позову, суд зауважує, що вказане є правом суду, визначеним положеннями статей 169, 175 КАС України, та не потребує подання сторонами додаткових клопотань з цих питань.

Вся інша допомога стосувалася звернення за призначенням пенсії до органу Пенсійного фонду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі East/West Aliance Limited проти України), обгрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи викладене, суд на підставі частин шостої статті 134 КАС України визнає неспівмірним розмір витрат на оплату послуг адвоката, які заявлені по даній справі у розмірі 15 000,00 грн, оскільки справа не є складною, щодо спірних правовідносин існує стала судова практика, адвокат не приймав участі при розгляді справи у суді, згідно акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який є Додатком до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.03.2024 № 39, до правничої допомоги, яка надана у межах даної справи відноситься лише передостанній пункт згаданого акта, та позовні вимоги задоволено частково, та вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 2500,00 грн.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код за , місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.03.2024 №58 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01.03.2024 та прийняти мотивоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.О. Свергун