Справа № 405/802/24
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/802/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів УПП в Кіровоградській області ДПП, ДПП про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1344305 від 31.01.2024 року. В обґрунтування позову вказав, що оскаржуваною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він начебто 31.01.2024 року керував транспортним засобом зі швидкістю 130 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху і порушив п. 12.6 г) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Однак, за даним твердження позивач не згоден, оскільки допустиму швидкість руху не перевищував. Зупинка поліцейськими транспортного засобу, яким він керував була здійснена на ділянці дороги, яка не була позначена дорожнім знаком, який попереджає про відеофіксацію порушень ПДР України. При цьому, прилад Trucam, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху, знаходився у поліцейських в руках, а не був стаціонарно закріплений, що суперечить вимогам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». За таких обставин просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідачів 27.02.2024 року подала до суду відзив на позову, в якому позовні вимоги не визнала та зазначила, що 31.01.2024 року під час несення служби поліцейськими було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме позивач керуючи транспортним засобом рухався по а/д М30 732 км зі швидкістю 130 км/год, по дорозі, де дозволена максимальна швидкість 90 км/год, чим порушив п. 12.6 ґ) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Принцип роботи приладу Trucam, яким вимірювалася швидкість руху автомобіля, передбачає фіксацію швидкості лише того автомобіля, на який наведено лазерний промінь. Даний прилад сертифікований та відноситься до ручних вимірювачів швидкості руху, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. При цьому, він може застосовуватися як в мобільному, так і статичному (на тринозі) положенні. Показання даного приладу є належним засобом доказування та оцінюються особою, яка виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення як доказ у справі. Крім того, ділянка дороги, де було здійснено вимірювання швидкості руху позивача на транспортному засобу, позначена відповідним дорожнім знаком 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень ПДР». Під час розгляду справи відповідач дослідив та розглянув усі наявні докази та з дотриманням відповідних процедур виніс оскаржувану постанову. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від учасників справи не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1344305 від 31.01.2024 року, винесеної інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Чередніченком С.В., 31.01.2024 року о 12:22 год. на а/д М30 732 км водій ОСОБА_1 керував т/з Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 130 км/год на іншій автомобільній дорозі, де дозволена швидкість руху 90 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортного засобу, швидкість руху вимірювалась приладом Trucam ТС008378, чим порушив п. 12.6 г) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. До постанови додано відео з бк № 472547, відео з трукам (а.с. 7-8).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 12.6 г) ПДР України поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух автобусам (за винятком мікроавтобусів) із швидкістю не більше 90 км/год.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Факт руху автомобіля Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, на автомобільній дорозі поза насаленим пунктом, зі швидкістю 130 км/год., підтверджується відеозаписом та роздруківкою з даними вимірювання та фіксації правопорушення, створеними за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС008378. На вказаних фото та відео чітко зафіксовано в потоці автомобілів саме легковий автомобіль Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , з відображенням швидкості, що становила 130 км/год. (а.с. 27, 28, 48).

У свою чергу, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, зокрема, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Посадовою особою, що виносить постанову адміністративне правопорушення, визнає винною особу у вчинені таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, про що відображається у постанові. В той же час, суд, переглядаючи постанову, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії, і лише за ті, що передбачені законом.

Суд звертає увагу на те, що позивач керував легковим автомобілем Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 на а/д НОМЕР_2 . Ставити під сумнів достовірність зазначених обставин у суду немає.

Разом з тим, пункт 12.6 г) ПДР України, за порушення якого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, врегульовує максимально допустиму швидкість руху автобусів.

За вказаних обставин, висновок поліцейського про те, що водієм ОСОБА_1 не дотримано максимально допустиму швидкість руху, визначену п. 12.6 г) ПДР України, є безпідставним, оскільки позивач керував легковим автомобілем, а не автобусом.

Отже, в оскаржуваній постанові зазначено пункт Правил дорожнього руху, який не відповідає суті адміністративного правопорушення, за яке позивача було притягнуто до адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що під час винесення оскаржуваної постанови працівником поліції допущено істотне порушення, оскільки неправильно зазначено пункт Правил дорожнього руху, за порушення якого настає відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відтак вказана постанова не відповідає приписам ст. 283 КУпАП, оскільки не містить правильного зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Крім того, позивач вказує, що на ділянці автодороги, де здійснювалося фіксування швидкості транспортного засобу, яким він керував, не було встановлено дорожнього знаку, який би позначав здійснення фото-, відеофіксації порушень правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Таким чином, контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним дорожнім знаком про можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху, оскільки вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якої інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Для цього у Правилах дорожнього руху передбачено спеціальний дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», який позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

При цьому, відповідачами було надано до суду фотографії двох дорожніх знаків 5.76 (а.с. 29, 30) без прив`язки до місця вчинення правопорушення, що не можуть бути достатніми доказами дотримання поліцейським вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача порушення вимог саме п. 12.6 г) ПДР України та здійснення вимірювання швидкості руху транспортного засобу, яким керував позивач, в межах зони дії дорожнього знаку 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», а відтак і наявності складу відповідного адміністративного правопорушення.

У свою чергу, однією із підстав заявленого позову було визначено порушення порядку застосування технічних приладів для вимірювання швидкості.

Водночас, відповідність лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС008378 встановлених вимогам підтверджується сертифікатами ДП «Укрметртестстандарт» відповідності та перевірки типу від 23.12.2020 року № UA.TR., від 26.12.2018 року № UA.TR.001 241-18, від 09.01.2029 року № UA.TR.001 22 3-19, експертними висновками Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018 року, терміном дії до 27.09.2021 року та листом служби від 24.12.2020 року № 04/05/02-3561, від 24.12.2020 року № 04/05/02-3562, від 15.12.2023 року № 04/05/02-1179/ВС1 (а.с. 32-33, 34, 35, 37, 38, 39).

Міжповірочний інтервал для приладу TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення перевірки передбачено Порядком проведення перевірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 року № 193.

Відповідно до наданого відповідачем свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.02.2023 року № 22-01/27273, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20 № ТС008378 відповідає вимогам технічної документації. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год, ± 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год. Свідоцтво чинне до 22.02.2024 року (а.с. 31).

Як вбачається з листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 року № 22-38/49 лазерний вимірювач швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20/20 є ручним вимірювачем, тобто конструктивна створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного ручного режиму роботи даний вимірювач також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань в автоматичному режимі без участі оператора (а.с. 40).

Окрім того, відповідачем до матеріалів справи долучено носій інформації DVD-R диск з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського № 472547. На вказаному відеозаписі відображено як поліцейський 31.01.2024 року о 12:22 год. зупинив легковий автомобіль Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , на автомобільній дорозі поза населеним пунктом та повідомив водія про причину зупинки, а саме про порушення ним ПДР України шляхом перевищення швидкості руху, ознайомив його з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення та виніс оскаржувану постанову (а.с. 48).

Відтак, доводи позивача в частині порядку застосування технічних приладів для вимірювання швидкості є безпідставними.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог щодо її змісту, без достатньої доказової бази, яка б підтверджувала факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

За наведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, у зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1344305 від 31.01.2024 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Також, суд відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Однак, позивачу, оскаржуючи постанову про адміністративне правопорушення, необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн. (3028,00 грн. х 0,2 = 605,6 грн.). Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17. Відтак, з УПП в Кіровоградській області ДПП за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір є таким, що внесений в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а отже питання щодо повернення особі переплати має вирішуватись за правилами п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», тобто за окремим клопотанням позивача на підставі ухвали суду, і тому він не підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

На підставі ст.ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283 КУпАП, керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (25030, м. Кропивницький, вул. Бутусова, 22), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1344305 від 31.01.2024 року, винесену інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Чередніченком Сергієм Вадимовичем відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (25030, м. Кропивницький, вул. Бутусова, 22б) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його підписаннядо Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний