Справа № 500/1123/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1123/24

19 квітня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткового грошового забезпечення збільшеного до 100000,00 грн за час проходження лікування, та за безпосередню участь у захисті Батьківщини, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, нарахованої але не виплаченої компенсації за невикористану відпустку за 2022 та 2023 роки;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткове грошове забезпечення збільшене до 100000,00 грн за час проходження лікування, та за безпосередню участь у захисті Батьківщини, матеріальну допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, нараховану але не виплачену компенсацію за невикористану відпустку за 2022 та 2023 роки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу та був звільнений згідно витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 15.12.2023 року № 348 (звільнений з займаної посади наказом командира військової частини НОМЕР_2 на підставі висновку ВЛК за станом здоров`я).

Так, довідкою ВЛК від 10.11.2023 року в/ч НОМЕР_3 від 10.11.2023 позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини - цукровий діабет тип 1, важка форма, стадія субкомпенсації вуглеводного обміну.

Отримавши та ознайомившись із витягом з наказу про виключення зі списків особового складу, позивач дізнався про те, що йому не було виплачено наступні види грошового забезпечення: компенсацію за невикористанні 20 діб щорічної відпустки за 2022 (у наказі зазначено компенсувати); компенсацію за невикористанні 20 діб щорічної відпустки за 2023 (у наказі зазначено компенсувати); матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 (рапорт подано 15-16 жовтня 2023 року); додаткове грошове забезпечення збільшене до 100 тис. грн за періоди проходження лікування; додаткове грошове забезпечення за жовтень 2022 збільшене до 100000,00 грн за безпосередню участь під час захисту Батьківщини, що слугувало підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Ухвалою судді від 01.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

18.03.2024 до суду від Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини, позивачу не видавалась, а отже відсутні підстави для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

Зазначає, що позивач з рапортом про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та документами що підтверджують підстави для виплати допомоги, до командування військової частини не звертався.

Щодо невиплаченої компенсації за невикористану відпустку за 2022 та 2023 представник зазначив, що на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.12.2023 № 348 позивачу було нарахована та виплачена: компенсація за дні невикористаної відпустки за 2022-2023 за 40 днів в розмірі 28877,30 грн; компенсація додаткової відпустки по УБД за 14 днів в розмірі 17326,38 грн; одноразова допомога при звільнені у розмірі 80% 17326,38 грн. Зазначені виплати були здійснені 23.12.2023.

З приводу твердження позивача про неотримання додаткової грошової винагороди за безпосередню участь у захисті Батьківщини представник зазначив, що із змісту позовної заяви неможливо встановити за які саме періоди позивач не отримав додаткову грошову винагороду за безпосередню участь у захисті Батьківщини, а тому відповідач позбавлений можливості надати аргументовану позицію з цього питання (арк. справи 19-20).

Ухвалою суду від 01.04.2024 продовжено процесуальний строк розгляду справи №500/1123/24. Витребувано у Військової частини НОМЕР_2 докази на підтвердження того, що позивач 15-16 жовтня 2023 року не звертався до командування військової частини з рапортом про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та документами, що підтверджують підстави для виплати такої допомоги (належним чином завірені копії журналу реєстрації рапортів за 15-16 жовтня 2023 року або інші відомості). Запропоновано ОСОБА_1 подати до суду докази на підтвердження звернення до командування військової частини з рапортом про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань 15-16 жовтня 2023 року.

На виконання вимог вказаної ухвали 08.04.2024 від представника Військової частини НОМЕР_2 до суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення доказів, до якого додано: витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 11.01.2023 №11 та копії з журналу реєстрації рапортів військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 Військової частини НОМЕР_2 за 15-16 жовтня 2023 року (арк. справи 29-32).

Відзиву від Військової частини НОМЕР_1 до суду не надходило, як і будь-яких інших заяв по суті спору.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.12.2023 №348 солдата ОСОБА_1 , кулеметника І стрілецького відділення І стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 Військової частини НОМЕР_4 , звільненого від займаної посади наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 10.12.2023 №218-РС у відставку за пунктом "б" (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 15.12.2023 виключено із списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення Військової частини, а з котлового забезпечення зі сніданку 16.12.2023.

Однак, позивач вказує, що отримавши та ознайомившись із витягом з наказу про виключення його зі списків особового складу, він дізнався про те, що йому не було виплачено наступні види грошового забезпечення:

компенсацію за невикористанні 20 діб щорічної відпустки за 2022;

компенсацію за невикористанні 20 діб щорічної відпустки за 2023;

матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 (рапорт подано 15-16 жовтня 2023 року);

додаткове грошове забезпечення збільшене до 100000,00 грн за періоди проходження лікування;

додаткове грошове забезпечення за жовтень 2022 року збільшене до 100000,00 грн за безпосередню участь під час захисту Батьківщини.

Тому, вважаючи таку бездіяльність відповідачів протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 12.12.1991 року (далі Закон №2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткового грошового забезпечення збільшеного до 100000,00 грн за час проходження лікування та за безпосередню участь у захисті Батьківщини, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року №2102-ІХ.

У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та триває й на даний час.

Так, на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України видано постанову від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 (далі - Постанова КМУ №168), (в редакції, яка була чинна станом на травень 2022 року), установлено:

- на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2023 р. № 836 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168" внесено до постанови КМУ №168 зміни, зокрема, доповнено постанову пунктами 1-1 та 1-2. Постанова застосовується у частині виплати додаткової винагороди з 1 червня 2023 року.

Так, пунктом 1-1 вказаної постанови, серед іншого, установлено, що на період воєнного стану:

військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Пунктом 1-2 установлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, з аналізу норм п.1-1 Постанови КМУ №168 слідує, що право на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах мають військовослужбовці Збройних Сил:

- які беруть безпосередню участь у бойових діях, або,

- які здійснюють заходи, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

При цьому, обов`язковою умовою є перебування військовослужбовця безпосередньо в районах ведення бойових дій та здійснення заходів на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

Також норми п.1-2 Постанови №168 встановлюють лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Наведені висновки суду щодо застосування вказаних положень Постанови КМУ №168 узгоджується з нормами "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Відповідно до п.2 розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується в таких розмірах:100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;

з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями.

Згідно з п.11 розділу XXXIV Порядку №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо права позивача на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень представник позивача покликається на Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, видану Військовою частиною НОМЕР_1 від 15.12.2023 №4239 (арк. справи 8 зворот).

Як слідує зі змісту даної довідки солдат ОСОБА_1 дійсно в період: з 07.05.2022 по 04.08.2022, з 06.08.2022 по 14.09.2022, з 17.09.2022 по 28.09.2022, з 17.10.2022 по 27.03.2023, з 31.03.2023 по 25.07.2023, з 25.08.2023 по 27.08.2023, з 15.10.2023 по 25.10.2023, з 12.11.2023 по 14.12.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Сумській області, Конотопський район, н.п. Піски, Дяківка, Кошарське, Жовтневе, Донецька область, Бахмутський район в районі каналу Сіверський Донець - Донбас поблизу н.п. Часів Яр, Кліщіївка, Харківська область, Ізюмський район поблизу н.п. Стельмахівка Луганська область.

Крім того, вказує, що згідно довідки військово-лікарської комісії від 10.11.2023 №434 солдату Військової частини НОМЕР_1 проведено медичний огляд ВЛК терапевтичного профілю та встановлено діагноз: Цукровий діабет, тип 1, важка форма, стадія субкомпенсації вуглеводного обміну. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Та на підставі ст.13А гр. ІІ Розкладу хвороб Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (арк. справи 8 зворот).

Зазначає, що відповідно до свідоцтва про хворобу військово-лікарської комісії від 13.11.2023 позивач перебував на обстеженні та лікуванні: КНП "Буринська лікарня ім. проф. М.П. Новаченка" з 29.09.2022 по 17.10.2022, з 28.03.2023 по 31.03.2023, КНП "Тернопільська центральна районна лікарня" з 12.07.2023 по 25.07.2023, КНП "Тернопільська обласна клінічна лікарня" Тернопільської ОР з 31.07.2023 по 14.08.2023, з 31.08.2023 по 06.09.2023, КНП "Більче-Золотецька обласна лікарня реабілітації ім. В. Г. Вершигори" Тернопільської ОР з 07.09.2023 по 27.09.2023, КНП "Тернопільська обласна клінічна лікарня" Тернопільської ОР з 28.09.2023 по 12.10.2023, Військова частина НОМЕР_3 з 30.10.2023 по 13.11.2023.

Суд зазначає, що видача Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та її форма передбачені нормами "Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014р. №413.

Так, дана довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій, а не підтвердженням права позивача на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень, оскільки, як уже зазначалось, підстави та умови для виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень передбачені іншими спеціальними нормативними актами, в даному випадку Постановою КМУ №168 та Порядком №260.

Поряд із цим, як зазначалося вище, військовослужбовець Збройних Сил набуває право на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди у разі безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Суд зауважує, що позивач у позовній заяві вказує, що йому не нараховано та не виплачено додаткове грошове забезпечення збільшене до 100000,00 грн за жовтень 2022 за безпосередню участь під час захисту Батьківщини.

Поряд із цим, як слідує із довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.03.2024 №11/2/4584 позивачу за період з 10.04.2022 по 31.07.2,30 грн додаткової грошової винагороди, а саме: у квітні 2022 - 21000,00 грн, у травні 2022 - 86451,61 грн, у червні 2022 - 100000,00 грн, у липні 2022 - 100000,00 грн, у вересні 2022 - 93000,00 грн, у жовтні 2022 - 63870,097 грн, у листопаді 2022 - 100000,00 грн, у грудня 2022 - 100000,00 грн, у січні 2023 - 30000,00 грн, у лютому 2023 - 30000,00 грн, у березні 2023 - 27096,77 грн, у квітні 2023 - 97666,67 грн, у травні 2023 - 100000,00 грн, у червні 2023 - 76666,67 грн, у липні 2023 - 6451,61 грн (арк. справи 21).

Таким чином, як встановлено судом з матеріалів справи, позивачу у період з 10.04.2022 по 31.07.2023, на підставі наказів командира, проводилось нарахування і виплата додаткової винагороди як у розмірі 30 000 гривень, так і у розмірі 100 000 гривень, в розрахунку на місяць, пропорційно часу його участі та залежно від виду таких дій і заходів, в тому числі і у жовтні 2022.

Суд зауважує, що накази на підставі яких відбувалося нарахування додаткової грошової винагороди, не є предметом позову у даній справі, а доказів їх скасування чи визнання не чинними судом не здобуто і сторонами не надано і при непогодженні із ними, позивач вправі оскаржити їх в загальному порядку.

Крім цього, суд зазначає, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (п.12 розділу XXXIV Порядку №260).

Отже, видання такого наказу ставиться в залежність від отримання військовослужбовцем саме поранення (контузії, травми, каліцтва) під час захисту Батьківщини, що підтверджене відповідною довідкою, яка містить інформацію про обставини отримання такого поранення.

Натомість згідно довідки військово-лікарської комісії від 10.11.2023 №434 у позивача наявне захворювання (Цукровий діабет, тип 1, важка форма, стадія субкомпенсації вуглеводного обміну) пов`язане із захистом Батьківщини.

У цьому випадку питання наявності або відсутності певного діагнозу у особи, а також визначення того, чи пов`язане воно саме із захистом Батьківщини, належать до дискреційних повноважень військово-лікарської комісії, і у випадку незгоди із висновком ВЛК, якщо такий впливає на реалізацію прав або обов`язків військовослужбовця, він має право оскаржити дії/рішення в адміністративному чи судовому порядку.

Доказів того, що вищевказана довідка скасована суду не надано та судом не здобуто.

Тобто, матеріалами справи підтверджено отримання позивачем захворювання, яке пов`язано із проходженням військової служби і матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що захворювання позивача спричинено саме травмою та/або пораненням, отриманим під час проходження військової служби та захистом Батьківщини.

Так само, позивачем не надано суду доказів і того, що періоди його перебування на обстеженні та лікуванні у КНП" Буринська лікарня ім. проф. М.П. Новаченка" з 29.09.2022 по 17.10.2022, з 28.03.2023 по 31.03.2023, у КНП "Тернопільська центральна районна лікарня" з 12.07.2023 по 25.07.2023, у КНП" Тернопільська обласна клінічна лікарня" Тернопільської ОР з 31.07.2023 по 14.08.2023, з 31.08.2023 по 06.09.2023, у КНП" Більче-Золотецька обласна лікарня реабілітації ім. В. Г. Вершигори" Тернопільської ОР з 07.09.2023 по 27.09.2023, у КНП "Тернопільська обласна клінічна лікарня" Тернопільської ОР з 28.09.2023 по 12.10.2023, у Військовій частині НОМЕР_3 з 30.10.2023 по 13.11.2023 пов`язані саме з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини, а не із захворюванням пов`язаним із захистом Батьківщини (Цукровий діабет, тип 1, важка форма, стадія субкомпенсації вуглеводного обміну) як зазначено у довідці військово-лікарської комісії від 10.11.2023 №434 та свідоцтві про хворобу військово-лікарської комісії від 13.11.2023.

Суд звертає увагу на те, що захворювання і поранення (травма) не є тотожними поняттями. Відповідно до пункту 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема: "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни, при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України".

Враховуючи наведене, в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023, суд зазначає наступне.

Правовий висновок про те, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, яка виплачується у разі наявності фонду грошового забезпечення викладено в постановах Верховного Суду 29.07.2021 у справі №807/761/15, від 18 березня 2020 року у справі № 810/3476/16, від 21 серпня 2019 року у справі №814/238/17.

При цьому пунктом 9 розд. XXIV Порядку № 260 визначено, що виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира.

Отже, відсутність такого рапорту саме собою виключає виникнення обов`язку у відповідачів щодо виплати позивачу такої допомоги

Окрім того, у п. 6 окремого доручення Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року №2683/з: зазначено: "Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав: смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків; поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану; у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: - онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); - захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, проти рецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів; сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми. Інші підстави для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та її розміри будуть доведені окремим рішенням Міністра оборони України".

Як слідує із наданих представником Військової частини НОМЕР_2 копій журналу реєстрації рапортів військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 Військової частини НОМЕР_2 , на виконання вимог ухвали суду від 01.04.2024, рапорт позивача щодо виплати допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік 15-16 жовтня 2023, як зазначає позивач у позовній заяві, до відповідачів не надходив (арк. справи 31-32).

При цьому, у позовній заяві позивач не зазначив та не надав суду жодних доказів про наявність в нього у 2023 році будь-яких з обставин, які є виключними підставами для виплати військовослужбовцям допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2023 році.

З огляду на викладене позовні вимоги у цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо виплати позивачу, нарахованої але не виплаченої компенсації за невикористану відпустку за 2022 та 2023, суд зазначає наступне.

За приписами розд. ХХХІ Порядку № 260 іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

При цьому грошове забезпечення за період наданої відпустки або розмір грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки у рік звільнення обчислюється з такого розрахунку: тим, які мають вислугу до 10 календарних років, - 2,5 календарних дня; тим, які мають вислугу від 10 до 15 календарних років, - 2,9 календарних дня; тим, які мають вислугу від 15 до 20 календарних років, - 3,3 календарних дня; тим, які мають вислугу 20 і більше календарних років, - 3,8 календарних дня.

Одержана в результаті обчислення тривалість відпустки округлюється в бік збільшення до повного дня.

Як слідує із витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.12.2023 №348, яким солдата ОСОБА_1 , кулеметника І стрілецького відділення І стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 Військової частини НОМЕР_4 , з 15.12.2023 виключено із списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення Військової частини:

"Щорічну основну відпустку за 2022 не використовував, відповідно до абз.4 п.14 ст.10 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки в 2022 за 20 діб.

Щорічну основну відпустку за 2023 використовував терміном 10 діб.

Щорічну основну відпустку за 2023 не використовував, відповідно до абз.4 п.14 ст.10 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки в 2023 за 20 діб.

Додаткова відпустка терміном 14 календарних днів за 2023 як учаснику бойових дій передбачена статтею 16-2 Закону України "Про відпуски" та пунктом 12 статті 12 розділу ІІІ Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 не надавалась. Виплатити компенсацію за 14 днів вказаної додаткової відпустки.".

Як зазначає представник Військової частини НОМЕР_2 у відзиві, на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.12.2023 № 348 позивачу було нарахована та виплачена: компенсація за дні невикористаної відпустки за 2022-2023 за 40 днів в розмірі 28877,30 грн; компенсація додаткової відпустки по УБД за 14 днів в розмірі 17326,38 грн; одноразова допомога при звільнені у розмірі 80% 17326,38 грн. Зазначені виплати були здійснені 23.12.2023.

При цьому, на підтвердження наведеного, представником Військової частини НОМЕР_2 17.04.2024 надано суду копію відомості зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) за період 12.12.2023 - 23.12.2023 за підписом керівника проекту "Обробка вхідної кореспонденції та взаємодії з контролюючими органами ГО" Нікуліної О.Ю. з відтиском печатки Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (арк. справи 37) зі змісту якої слідує, що Військовою частиною НОМЕР_2 : 12.12.2022 позивачу зараховано 21333,11 грн, 21.12.2023 позивачу зараховано 18715,00 грн, 23.12.2023 позивачу зараховано 65371,45 грн.

Тому, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в цій частині вимог позов також не підлягає задоволенню.

Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що дії відповідачів, у даному випадку, правомірні та узгоджуються з вимогами встановленими частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_2 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 );

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 );

Головуючий суддя Баб`юк П.М.