Справа № 160/29375/23
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Кропивницький Справа №160/29375/23

провадження № 2-іс/340/69/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління ДПС у Донецькій області

про визнання протиправною та скасування вимоги.

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області від 26 травня 2021 року №Ф-23499-13, про сплату ОСОБА_1 , боргу (недоїмки) з єдиного внеску у розмірі 10 637,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 24.09.2001 р. вона зареєструвалася як фізична особа-підприємець та перебувала на спрощеній системі оподаткування. За заявою позивача 01.12.2016 р. внесено запис №6005182 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. 12.09.2023 р. позивач дізналася, що її банківський рахунок заблоковано і 03.10.2023 р. позивач дізналася, що державним виконавцем Макіївського відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрите виконавче провадження №67597616 про стягнення боргу на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 26 травня 2021 року №Ф-23499-13, згідно з якою станом на 30.04.2021 р. за ОСОБА_1 , обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Позивач не погоджується із оскаржуваною вимогою та вважає її протиправною. Позивач вказує, що у 2014 році після окупації м. Макіївка нею діяльність як ФОП була фактично припинена, при цьому на підконтрольній Україні території позивач не перереєструвалася як ФОП та жодної підприємницької діяльності не вела. У 2016 році, як тільки у позивача з`явилася можливість виїхати з тимчасово окупованого м. Макіївка на підконтрольну Україні території, вона подала заяву про припинення підприємницької діяльності. Позовні вимоги позивач обґрунтовує нормами пункту 93 розділу VІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому він заперечив щодо задоволення позову (а.с.77-81). Представник відповідача вказує, що за даними інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС України з 24.09.2001 р. ОСОБА_1 було взято на податковий облік як фізичну особу-підприємця в Покровській державній податковій інспекції ГУ ДПС у Донецькій області. Дата державної реєстрації припинення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01.12.2016 р. Стан платника 11 (припинено, але не знято з обліку, КОР не пусті). У періоді з 01.01.2012 р. по 40.06.2015 р. позивач перебувала на спрощеній системі оподаткування, а з 01.07.2015 р. по 01.12.2016 р. на загальній системі оподаткування. За період з 01.07.2014 р. по 30.06.2015 р. позивачу в автоматичному режимі здійснено нарахування зобов`язань зі сплати єдиного внеску на центральному рівні: 20.10.2014 р. за ІІІ квартал 2014 року 1 267,95 грн; 20.01.2015 р. за IV квартал 2014 р. 1 267,95 грн; 20.04.2015 р. за І квартал 2015 року 1 267,95 грн; 20.07.2015 р. за ІІ квартал 2015 р. 1 267,95 грн. Станом на 25.05.2021 р. за даними ІТС ДПС позивач мала заборгованість з єдиного внеску у сумі 10 637,42 грн, у зв`язку з чим ГУ ДПС у Донецькій області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.05.2021 р. №Ф-23499-13 на суму 10 637,42 грн. Вказана вимога була направлена на адресу позивача як внутрішньо переміщеної особи, але поштове відправлення було повернуто 03.07.2021 р. у зв`язку з закінченням терміну зберігання. У результаті проведеного аналізу інтегрованої картки платника, у зв`язку з технічною помилкою програмного забезпечення, виявлено зайві нарахування, що обліковувались за позивачем у сумі 5 565,62 грн, тому інтегрована картка платника 31.08.2023 р. була приведена у відповідність. Таким чином, наразі за позивачем обліковується заборгованість з єдиного внеску у сумі 5 071,80 грн, яка також міститься у вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф-23499-13-У від 26.05.2021 р. ГУ ДПС у Донецькій області направлено лист до Макіївського відділу державної виконавчої служби Донецького району Донецької області, в провадженні якого перебуває виконавче провадження за вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-23499-13-У від 26.05.2021 р., яким проінформовано орган виконавчої служби про суму заборгованості, яка обліковується за позивачем, після здійснення коригування інтегрованої картки платника та підлягає стягненню в рамках виконавчого провадження за вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-23499-13-У від 26.05.2021 р. Представник відповідача зазначив, що на момент виникнення заборгованості з єдиного внеску до позивача застосовувалася чинна редакція п.93 Закону №2464, яка визначала: «Тимчасово на період дії особливого правового режиму, визначеного Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Зупиняється застосування до платників єдиного внеску із місцезнаходженням (місцем проживання) на тимчасово окупованій території України норм статей 25 і 26 цього Закону». Таким чином, податковим органом не застосовувалися положення статей 25 і 26 Закону №2464 до позивача. Стосовно абзацу третього п.93 розділу VIII Закону №2464 змістовно якого платники єдиного внеску із місцезнаходженням (місцем проживання) на тимчасово окупованій території України звільняються від виконання обов`язків визначених статтею 6 цього Закону, то ця норма набула законної сили лише 21.11.2021 р. Станом на 01.01.2021 р. позивач була внутрішньо переміщеною особою і її місцезнаходження не належало до тимчасово окупованої території України, тому до неї можуть бути застосовані норми статей 25 і 26 Закону №2464. Представник відповідача вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-23499-13-У від 26.05.2021 р. є правомірною та скасуванню не підлягає. Окрім того, представник відповідача, з посиланням на норми Закону України «Про виконавче провадження» стверджує, що позивач мала дізнатися про те, що відносно неї відкрито виконавче провадження за оскаржуваною вимогою щонайменше у листопаді 2021 року, у зв`язку з чим вважає, що позивачем порушено норми ст.122 КАС України.

Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Калугіної Н.Є. від 14.11.2023 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги передано на розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду (а.с.36).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Момонт Г.М. (а.с.41).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.43).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.12.2023 р. задоволено клопотання представника відповідача про продовження процесуального строку для надання відзиву на позовну заяву та доказів (а.с.60).

05.01.2024 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.98).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24.09.2001 р. зареєстрована як фізична особа-підприємець, місцезнаходження фізичної особи-підприємця: АДРЕСА_1 ; види економічної діяльності: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.101-104).

З 04.10.2001 р. ОСОБА_1 перебувала на обліку у красноармійській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (Червоногвардійський район м. Макіївка) як платник єдиного внеску (а.с.101-104).

01.12.2016 р. ОСОБА_1 припинено підприємницьку діяльність за власним рішенням (а.с.101-104).

В інтегрованій картці платника єдиного соціального внеску ОСОБА_1 відображена недоїмка станом на 30.04.2021 р. у розмірі 10 637,42 грн (а.с.91-93).

Головним управлінням ДПС у Донецькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.05.2021 р. №Ф-234999-13, з огляду на зміст якої станом на 30.04.2021 р. заборгованість ОСОБА_1 з єдиного соціального внеску становить 10 637,42 грн (а.с.15, 86).

Головним управлінням ДПС у Донецькій області направлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.05.2021 р. №Ф-234999-13 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , однак поштове відправлення повернуто адресанту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.66-67).

31.08.2023 р. в інтегрованій картці платника єдиного соціального внеску зменшено борг ОСОБА_1 із єдиного соціального внеску на 5 565,62 грн, у зв`язку з чим за платником податку рахується недоїмка у розмірі 5 071,80 грн (а.с.94).

Листом №58/ЗПІ/05-99-13-09 від 30.10.2023 р. Головне управління ДПС у Донецькій області надано ОСОБА_1 копію вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 26.05.2021 р. №Ф-23499-13 на суму 10 637,42 грн, яку було направлено відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.02.2021 р. №0500-0403-6/3250 на адресу внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ): АДРЕСА_3 (а.с.14).

Суд враховує, що доказами наданими відповідачем, не спростовано твердження позивача, що позивач дізналася про оскаржувану вимогу 03.10.2023 р., як і не доведено про можливість позивача бути обізнаною про існування оскаржуваної вимоги до 03.10.2023 р., а тому відсутні підстави для висновку щодо пропуску позивачем строку звернення до суду передбаченого ч.2 ст.122 КАС України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VI (далі за текстом Закон №2464).

З огляду на ч.2 ст.2 Закону №2464 виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

У розумінні п.п.2, 6 ч.1 ст.1 Закону №2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; недоїмка сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є: фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з абз.3 ч.8 ст.9 Закону №2464, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

З огляду на ч.ч.10, 11 ст.25 Закону №2464, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції.

Підпунктом 8 пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території» від 12.08.2014 р. №1636-VII розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» доповнено пунктом 93 такого змісту: « 93. Тимчасово на період дії особливого правового режиму, визначеного Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зупиняється застосування до платників єдиного внеску із місцезнаходженням (місцем проживання) на тимчасово окупованій території України норм статей 25 і 26 цього Закону.

Податкова інформація про суми недоїмки платників єдиного внеску, визначених абзацом першим цього пункту, зберігається та опрацьовується в інформаційних базах контролюючих органів в окремому (позабалансовому) порядку».

Підпунктом «б» підпункту 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. №1669-VII (далі за текстом Закон №1669) внесено зміни: у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 93 такого змісту: « 93. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Відповідно до пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці» від 02.03.2015 р. №219-VIII пункт 93 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року №1669-VII вважати пунктом 94.

Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» від 14.01.2020 р. №440-ІХ, який набрав чинності 13.02.2020 р., у розділі VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» пункт 94 виключено.

Указом Президента України від 14.04.2014 р. №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абз.3 п.5 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1669 розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція до якого згідно з пп.19 п.1 включено м. Макіївку Донецької області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. №1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 р. №1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. №1053». Відповідно до пп.14 п.1 м. Макіївку Донецької області включено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р.

Отже, факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу, стягнення і відповідальності за порушення Закону №2464.

Як встановлено судом, оскаржувана вимога сформована відповідачем відповідно до статті 25 Закону №2464 щодо недоїмки за період з третього кварталу 2014 року по другий квартал 2015 року, тобто за період проведення антитерористичної операції на території м. Макіївка Донецької області (місця обліку позивача як платника єдиного соціального внеску). При цьому відповідачем не враховано приписи, чинного на той час п.93 (у подальшому 94) розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464, яким звільнено платника єдиного внеску від виконання обов`язків зі сплати єдиного соціального внеску.

Відсутність у позивача обов`язку зі сплати єдиного внеску за період з третього кварталу 2014 року по другий квартал 2015 року, свідчить про протиправність вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 26.05.2021 р. №Ф-234999-13, а тому вона підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 073,60 грн (а.с.18), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) у розмірі 1 073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області від 26 травня 2021 року №Ф-234999-13 про сплату боргу (недоїмки) на суму 10 637,42 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) понесені нею судові витрати (судовий збір) у розмірі 1 073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (, м. Маріуполь, Донецька область, вул. Італійська, 59).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 18 квітня 2024 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ