Справа № 320/27857/23
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Василенка Я.М., Костюк Л.О.,

при секретарі: Руденко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якій просив:

- визнати неправомірними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у відмові актуалізувати дані ОСОБА_1 за договором банківського вкладу в національній валюті «Київська Русь» № 25025-62.3 від 19.03.2015;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб актуалізувати дані щодо ОСОБА_1 та включити інформацію щодо ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу в національній валюті «Київська Русь» № 25071-62.3 від 19.03.2015.

До суду першої інстанції надійшло клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про закриття провадження в адміністративній справі, в якому вказано про наявність постанови від 20 червня 2017 року Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/15421/15, якою відмовлено в задоволені позовної заяви Позивачу до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю., третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Відповідач вказував, що мало місце повторне звернення Позивача із позовною заявою до адміністративного суду з тим же предметом, з тих же підстав та до тих же сторін, яка була розглянута в межах справи № 826/15421/15 по якій є остаточне рішення суду, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим просив провадження у справі закрити за п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року задоволено клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про закриття провадження в адміністративній справі.

Провадження в адміністративній справі № 320/27857/23 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій закрито.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Позивач зазначає, що звернувся до суду за захистом та відновленням своїх порушених прав з даним адміністративним позовом з інших правових підстав та з іншими позовними вимогами ніж у справі № 826/15421/15.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Представником Позивача - адвокатом Федченком Віталієм Васильовичем подано клопотання про відкладення розгляду справи, в якому просить, з урахуванням приймання ним участі у справі про адміністративне правопорушення № 757/36351/22-п та у розгляді кримінального провадження у справі № 753/7920/18 які розглядаються Київським апеляційним судом о 10 год. 00 хв. та 11 год. 00 хв. відповідно, відкласти розгляд даної адміністративної справи на іншу дату та час.

Колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За змістом частини 1 статті 8 КАС України, всі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Відповідно до частини 1 статті 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Верховний Суд у постанові від 27 квітня 2023 року у справі № 640/10530/19 зауважив, що ініціювавши судовий розгляд справи, Позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Слід також враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника Позивача - адвоката Федченка Віталія Васильовича про відкладення розгляду справи № 320/27857/23.

Також, колегія суддів зазначає, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, тому в силу приписів ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, без участі Позивача та його представника - адвоката Федченка Віталія Васильовича.

Крім того, Позивач та його представник могли звернутись з дотриманням вимог ст. 195 КАС України з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника Позивача - адвоката Федченка Віталія Васильовича про відкладення розгляду даної адміністративної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що предметом справи № 826/15421/15 було: визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь»;

- зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича включити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 в загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2017 року у справі № 826/15421/15, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити постанову суду першої інстанції в частині обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог, в іншій частині залишити постанову без змін.

В подальшому Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано заяву про відмову від апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду 16 лютого 2023 року прийнято відмову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від апеляційної скарги.

Закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що, Позивач в даній справі подав позов який є аналогічним за предметом та підставами подання, стосується один і тих же сторін, який було розглянуто у справі № 826/15421/15 та судом було зроблено відповідні висновки, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2017 року у справі № 826/15421/15 набрала законної сили.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Верховним Судом у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі № 340/869/19 вказано, що зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону Позивач просить про захист свого права.

Як вбачається з постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2017 року у справі № 826/15421/15, підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову було те, що виплата вкладникам гарантованої суми відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбувається у разі запровадження у відповідному банку тимчасової адміністрації та його подальшої ліквідації шляхом прийняття Національним банком України рішень, на підставі яких Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та ліквідацію останнього. Відтак, першим кроком для початку процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та його подальшої ліквідації є прийняття Національним банком України відповідного рішення.

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у справі № 826/22323/15 визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних»; визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 16.07.2015 № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», зобов`язано Національний банк України надати можливість ПАТ «Банк «Київська Русь» протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведених заходів з його ліквідації.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 08 червня 2017 року у справі № 826/22323/15 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року змінено, рішення в частині зобов`язання Національного банку України надати можливість ПАТ «Банк «Київська Русь» протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведених заходів з його ліквідації - скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено, в решті постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року залишено без змін.

Таким чином, у судовому порядку визнано протиправними та скасовано постанови Правління Національного банку України, згідно з якими розпочато процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та ліквідацію останнього, у зв`язку з чим Позивачі, як вкладники вказаного банку, наразі не набули права на отримання за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування коштів за вкладами, оскільки першопричина для цього (наведені постанови Правління Національного банку України) перестала існувати у силу судових рішень у справі № 826/22323/15.

Отже, враховуючи факт не породження постановами Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та від 16.07.2015 № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» жодних правових наслідків, у силу наведених судових рішень, які набрали законної сили, відсутні законодавчо мотивовані підстави для застосування по відношенню до Позивачів процедури гарантування коштів за вкладами, яка визначена положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Проте, відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб « Про деякі питання ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь»» від 13 липня 2020 року № 1335, зокрема Розглянути даний запит у передбачений Законом строк.

Позивачем, через представника - Федоренка Віталія Васильовича до Відповідача було подано заяву про актуалізацію даних та включення до реєстру вкладників від 07.03.2023.

У зв`язку з неотриманням відповіді на вказану заяву, представником Позивача - адвокатом Федоренком Віталієм Васильовичем до Відповідача було подано адвокатський запит від 03.04.2023 № 11-3/23/1, зареєстрований у Відповідача 03.04.2023 Вх. № 6105/23, в якому він просив надати наступну інформацію:

- чи розглянуто заяву про актуалізацію даних та включення до реєстру вкладників від 07.03.2023, яку подано представником ОСОБА_1 в його інтересах;

- якщо заяву не розглянуто, зазначити причини не розгляду і коли буде розглянуто зазначену заяву;

- чи актуалізовано дані та чи включений ОСОБА_1 (ІНН - НОМЕР_1 ) до загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- надати інформацію та/або відповідь, пояснення про підстави не включення ОСОБА_1 до Реєстру вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- надати рішення про включення та/або не включення ОСОБА_1 (ІНН - НОМЕР_1 ) до загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- надати банківську виписку по рахунках: № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 відкритих на ім`я ОСОБА_1 за період з 01.03.2015 по 24.03.2015.

Листом від 26 квітня 2023 року № 60-4664/23 Повідомлено адвоката Федоренка Віталія Васильовича, що Фондом було розглянуто заяву про актуалізацію даних та включення до реєстру вкладників від 07.03.2023 та надано відповідь, в якій зазначено, що на виконання вимог статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» було подано до Фонду перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, в якому була наявна інформація про вкладника ОСОБА_1 з гарантованою сумою 60,60 грн.

Стосовно вищезазначеної суми Адвокату було повідомлено, що згідно вимог Положення про порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами № 14 від 09.08.2012 (зі змінами) у зв`язку із закінченням трирічного (у разі ліквідації системно важливого банку - п`ятирічного) строку з дня початку процедури ліквідації банку Фонд проводить актуалізацію даних вкладників такого банку, які не отримали відшкодування. Для проведення актуалізації даних, вкладник повинен надіслати до Фонду копії діючого паспорта (або іншого документа, що посвідчує його особу) та реєстраційного номеру облікової картки платників податків вкладника, завірені власноруч вкладником.

У випадку зміни власником рахунку його прізвища та даних його паспорта вкладник подає до Фонду документ, підтверджуючий даний факт (із зазначенням заміни реквізитів старого паспорта на новий), засвідчений у встановленому законодавством порядку, що виданий уповноваженими органами державної влади.

Щодо вкладу Позивача в розмірі 190 000,00 грн зазначено, що 20 червня 2017 року постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/15421/15 відмовлено в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю., третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, та зобов`язання вчинити дії, а саме включити ОСОБА_1 в загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Додатково повідомлено, що в Єдиній операційно інформаційній системі Фонду (надалі - ЄОІС) зберігається інформація з дати запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь», а саме з 20.03.2015.

У вказаному листі Відповідач просив врахувати, що оскільки за період з 20.03.2015 по 24.03.2015 руху коштів по рахункам Позивача не відбувалося, технічно неможливо сформувати в ЄОІС виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 за вищезазначений період.

Вважаючи неправомірними дії Відповідача у відмові актуалізувати дані ОСОБА_1 за договором банківського вкладу в національній валюті «Київська Русь» № 25025-62.3 від 19.03.2015, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що Позивач звернувся до суду за захистом та відновленням своїх порушених прав з даним адміністративним позовом з інших правових підстав, які не досліджувалися у справі № 826/15421/15.

Отже, зважаючи на викладене вище, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що допущені порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 310, 320, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року - скасувати, а справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Я.М. Василенко

Л.О. Костюк

Повний текст складено 18.04.2024 року.