Справа № 520/36892/23
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року № 520/36892/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) нарахування щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", при здійсненні перерахунку пенсії відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року по справі №520/3219/23;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити згідно з нормами чинного законодавства, починаючи з 01 липня 2021 року, перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії, відповідно до абзацу 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб"; встановивши щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової службі, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ, без обмеження її максимальним розміром, - десятьма прожитковими мінімумами на одну особу, які втратили працездатність;

3) здійснити виплату в повному обсязі коштів заборгованості - недоотриманої частини пенсії після її перерахунку, яка виникла у період з 01 грудня 2019 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 25.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, зазначає, що з-поміж інших позовних вимог, позивач просить суд зобов`язати відповідача здійснити виплату заборгованості зі сплати пенсії, нарахованої за рішенням суду від 11.04.2023 у справі №520/3219/23.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2023 у справі №520/3219/23 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки № 100/29112 від 30.12.2022 № 33/41-6407 про розмір грошового забезпечення Державної Установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки №100/29112 від 30.12.2022 №33/41-6407 про розмір грошового забезпечення, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області", та здійснити виплату в повному обсязі коштів заборгованості - недоотриманої частини пенсії після її перерахунку, яка виникла у період з 01 грудня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Згідно інформації з "Діловодства спеціалізованого суду (ДСС)", вказане рішення суду набрало законної сили 23.05.2023.

На звернення щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2023 у справі №520/3219/23, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.06.2023 №2000-0203-8/81554 позивача повідомлено, що на виконання рішення суду від 11.04.2023 у справі №520/3219/23 у травні 2023 здійснено перерахунок пенсії заявника починаючи з 01.12.20219 року. Різницю в пенсії, обчислену за рішенням суду за період з 01.12.2019 по 31.05.2023 у розмірі 355140,83 грн (відповідно до розрахунку на доплату від 07.06.2023 року) буде виплачено в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Вважаючи неправомірною невиплату відповідачем заборгованості пенсії за минулий час, нарахованої на виконання рішення суду, позивач звернувся до суду.

Отже, фактичною підставою для звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості з виплати пенсії за період з 01.12.2019 по 31.05.2023 у розмірі 355140,83 грн є невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2023 у справі №520/3219/23.

Положеннями частини другої статті 14, частини першої статті 370 КАС України, передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною п`ятою статті 372 КАС України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

За частиною першою статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону №1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом №1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а та 16.02.2019 у справі №816/2016/17.

Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

У постанові від 16.03.2023 року по справі №640/12697/21 Верховний Суд вказав, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Таким чином, у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачем на виконання судового рішення у справі №520/3219/23 позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 КАС України, а не подавати новий адміністративний позов.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 17.04.2019 у справі №355/1648/15-а, від 21.08.2019 у справі №295/13613/16, від 22.028.2019 у справі №522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а, від 24.09.2020 у справі №640/15623/19, від 28.02.2023 у справі №260/1898/22.

Проаналізувавши предмет позовних вимог, суд дійшов висновку, що волевиявлення позивача фактично спрямоване на зобов`язання відповідача у певний спосіб виконати інше судове рішення - рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2023 у справі №520/3219/23 та фактично є однією із форм контролю за виконанням судового рішення.

Отже, в даному випадку вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату в повному обсязі коштів заборгованості - недоотриманої частини пенсії після її перерахунку, яка виникла у період з 01 грудня 2019 року, із врахуванням раніше виплачених сум, слід розглядати в порядку, визначеному статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в позовній заяві йдеться про бездіяльність відповідача, вчинену в ході виконання рішення у справі №520/3219/23.

Також суд зазначає, що рішення суду щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачем не оскаржено, спір між сторонами про розмір нарахованої (обчисленої) суми - відсутній. Тобто, в спірних правовідносинах є судове рішення, яким визначено спосіб захисту порушеного права щодо отримання позивачем нарахованої суми.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A.303-A; пункт 29).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищезазначеного, з огляду на викладене правове регулювання, підстави позову та додані докази, суд доходить висновку, що спір в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити виплату в повному обсязі коштів заборгованості - недоотриманої частини пенсії після її перерахунку, яка виникла у період з 01 грудня 2019 року, із врахуванням раніше виплачених сум, не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, у зв`язку чим необхідно закрити провадження в цій частині на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Частиною 2 ст. 239 КАС України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст.238, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату в повному обсязі коштів заборгованості - недоотриманої частини пенсії після її перерахунку, яка виникла у період з 01 грудня 2019 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

Роз`яснити позивачу повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО