Справа № 160/28273/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 160/28273/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фону України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року (суддя Олійник В.М.) по справі №160/28273/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення від 02.10.2023 №41 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 26.09.2023 р.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 26.09.2023 р.

В обгрунтування заявлених вимог посилався на те, що перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах (Список №2), призначеної згідно Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення. Досягнувши 60-річного віку, звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки. Відповідач відмовив у призначенні пенсії, оскільки позивачу вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до Закону № 1058-ІV та статті 13 Закону №1788-ХІІ. Позивач вважав таку відмову протиправною, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 січня 20243 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачу вперше призначено пенсію відповідно до Закону №1788-ХІІ, який передбачав інший порядок

призначення та розрахунку пенсії за віком, то переводячи ОСОБА_2 на пенсію за віком відповідно до Закону №1058, відповідач був зобов`язаний вчинити дії щодо нарахування та розрахунку такої пенсії вперше з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року призначення пенсії, тобто у даному випадку за 2020-2022роки.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ у Дніпропетровській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Позиція відповідача фактично полягає в тому, що оскільки позивачу раніш вже була призначена пенсія за віком, хоча і на пільгових умовах, то пенсія за віком на загальних підставах не може бути призначена повторно із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 25.04.2020 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

У зв`язку з досягненням 60-річного віку, ОСОБА_1 26 вересня 2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення, за 2020, 2021, 2022 роки.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду в Запорізькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №230/03-16 від 02.10.2023 року №41 посадовими особами відповідача-2 прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії в зв`язку з відсутністю законних підстав та повідомлено, що згідно з частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Вважаючи протиправними дії щодо відмови в здійсненні перерахунку його пенсії з 26 вересня 2023 року з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2020, 2021, 2022 роки, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 2 Закону України Про пенсійне забезпечення за цим законом призначаються наступні види державних пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно п. "б" ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції на час призначення пенсії позивачці) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З 01.01.2004р. набрав чинності Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено такі види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Тобто, і Законом України Про пенсійне забезпечення, на підставі якого позивачу призначено пенсію, і Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено такий вид пенсійних виплат як пенсія за віком.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно абзацу другого пункту 16 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Отже, дія Закону України "Про пенсійне забезпечення" поширюється на визначення права особи на пенсію, тоді як умови виплати цієї пенсії регулюються нормами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, враховуючи те, що пенсія позивачу за віком на пільгових умовах призначена під час дії Закону №1058, то твердження позивача про те, що йому призначено пенсію за іншим Законом, а не за Законом №1058, є безпідставними, оскільки такі доводи суперечать положенням п.2 Прикінцевих положень Закону №1058, яким чітко визначено, що пільгові пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Оскільки, положення ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на які посилається позивач, стосуються осіб, які вперше звернулися за призначенням пенсії за цим Законом, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, так як позивачу раніш вже була призначена пенсія за віком за нормами цього Закону.

Отже, оскільки, позивачу у 2016 році вже було призначено пенсію за віком (на пільгових умовах), то його повторна заява про призначення цього ж виду пенсії, хоч і на загальних підставах, є необґрунтованою, а тому суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання судом першої інстанції на правові висновки, які зроблені Верховним Судом у постановах від 02.04.2019 у справі № 495/620/17, постанова від 10.04.2019 у справі №211/1898/17, постанова від 15.05.2019 у справі № 504/503/17, оскільки правовідносини, які розглядалися Верховним Судом у вказаних справах, є відмінними від правовідносин, які складають предмет спору у цій справі. Так, у вказаних справах Верховним Судом розглядалися правовідносини в яких особи, до призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058, отримували пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» У спірному ж випадку предмет спору у цій справі стосуються призначення пенсії за віком на загальних підставах особі, які раніш вже була призначена пенсія за віком хоча і на пільгових умовах.

Вказане стосується і посилання суду першої інстанції на правову позицію, яка висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018р. (справа №876/5312/17), оскільки правовідносини, які розглядалися Великою Палатою Верховного Суду у справі №876/5312/17, не є тотожними правовідносинам у цій справі, так як стосувалися права особи на призначення пенсії за віком, якій раніш була призначена пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», і з цього приводу Суд вказав на те, що пенсія за віком та пенсія за вислугу років є різними видами пенсіями і такий вид пенсії Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не передбачений.

В той же час, вищенаведена судом апеляційної інстанції правова позиція у цій справі відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які зроблені в подібних правовідносинах, постанови: від 17.05.2021 (справа №185/1473/17), від 15.05.2020 (справа № 334/13/16-а (2а/334/85/16)), від 27.03.2020 (справа №335/8983/17 (2-а/335/416/2017)), від 10.04.2019 (справа №336/372/16-а).

У свою чергу, позивач наводить і справи, в яких Верховним Судом зроблено протилежні висновки, ніж в тих справах, які прийняті до уваги судом апеляційної інстанції у спірному випадку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача про те, що в подібних правовідносинах Верховний Суд має неоднаковий підхід до вирішення таких спорів.

З цього приводу слід зазначити те, що у випадках застосування Верховним Судом різних підходів при вирішенні подібних спорів, застосуванню підлягають правові висновки, які зроблені Верховним Судом у часі пізніше.

Так, у відзиві на апеляційну скаргу позивач, зокрема, посилається на постанову Верховного Суду від 17.06.2021 (справа №336/7438/16-а). Натомість, в ЄДР наявні і інші судові рішення Верховного Суду, зокрема, постанова Верховного Суду від 06.12.2021 (справа №185/951/17), в якій Судом висловлено правову позицію, якій відповідають вищенаведені висновки суду апеляційної інстанції. Також, ухвалою Верховного Суду від 15.01.2024 (справа №160/7910/23) відмовлено у відкритті касаційного провадження на рішення суду першої на апеляційної інстанції, якими було відмовлено в задоволенні позову особі в подібних цій справі правовідносинах. У вказаній ухвалі Верховний Суд пославшись на правові висновки, які зроблені Верховним Судом у справі №185/1473/17 (постанова від 17.05.2021), зазначив про відсутність підстав для відступу від такої правової позиції.

Таким чином, приймаючи до уваги встановленні обставини у цій справі, зокрема, призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах (Список №2) вже під час дії Закону №1058, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фону України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року по справі №160/28273/23 скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, які визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 18.04.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк