Справа № 500/1320/24
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/1320/24

18 квітня 2024 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мандзій О.П., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 з віку 50 років та проведення перерахунку з 14.04.2019 по грудень 2022 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком з дня звернення, тобто з 14.04.2019 та здійснити перерахунок по грудень 2022 року.

Ухвалою суду від 13.03.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк, достатній для усунення її недоліків (із зазначенням способу їх усунення) до 10 (десяти) днів з моменту вручення даної ухвали.

Відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху від 13.03.2024 позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, з обґрунтуванням та доказами поважності причин його пропуску.

На виконання вимог вказаної ухвали, на адресу суду 27.03.2024 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Позивач просить поновити строк звернення до суду, посилаючись на те, що 14.04.2019 ОСОБА_1 зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, однак заяви з усіма належним документами у неї не прийняти та надали усну відмову у призначенні пенсії. Після цього, позивач неодноразово зверталась з даною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в чому теж було відмовлено.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи з інвалідністю з дитинства. Постійне перебування позивача у лікувальних закладах у зв`язку з важким станом дочки та ненадання відповідного висновку про стан здоров`я медичними закладами, унеможливлювали звернення позивача в шестимісячний строк до суду, а також юридична необізнаність щодо отримання висновку ЛКК для підтвердження інвалідності дитини до шестирічного віку, наявність у позивача постконтузійна енцефелопатія внаслідок обстрілу 12.03.2022 у м.Слов`янськ, і стали причиною пропуску даного строку.

Також 17.03.2023 ОСОБА_1 подала заяву про надання правової допомоги з питань представництва її інтересів у справі на перерахунок пенсії до суду і виплату заборгованості за 3 роки з 50 до 53 років. Однак адвокатом Сабатюк Н.П. надано правовий висновок, про те, що вона не вважає за доцільним подачу позовної заяви про перерахунок пенсії, у зв`язку із тим, що не має правових підстав, щодо перерахунку пенсії згідно чинного законодавства України.

Багато документів, які також підтверджують звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області саме в 2019 році, були втрачені внаслідок воєнних дій на території України, те що помешкання позивачки ОСОБА_1 зазнало руйнувань в зв`язку з війною, та переїздами з м.Слов`янська в м.Тернопіль, але самі висновки ЛКК, обстеження для яких проходила ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_2 ще з 2018 року свідчать про активні дії позивача для оформлення дострокової пенсії.

Ухвалою суду від 01.04.2024 визнано неповажними підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду. Позовну заяву залишено без руху та встановлено строк, достатній для усунення її недоліків (із зазначенням способу їх усунення) до 10 (десяти) днів з моменту вручення даної ухвали.

Відповідно до ухвали від 01.04.2024 позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, з обґрунтуванням та доказами поважності інших причин його пропуску.

На виконання вимог вказаної ухвали, на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої у зв`язку із раніше вказаними обставинами, важким станом дочки позивача, ненадання у встановлений строк необхідних їй документів, а саме медичного висновку про стан здоров`я ОСОБА_2 , а також її юридична необізнаність, наявність у позивача постконтузійна енцефелопатія внаслідок обстрілу 12.03.2022 у м.Слов`янськ, є поважними та об`єктивними причинами пропуску строку звернення до суду. Інших документів, які б підтверджували поважність пропуску строку на даний час у позивача не збереглися.

Вирішуючи питання чи є причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даними позовними вимогами поважними, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

Суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

При вирішенні спору суд відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

У постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 Верховний Суд також відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах. При цьому, Верховний Суд вважав, що з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічного висновку щодо дотримання строку звернення до суду дійшов Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі №1140/2132/18.

Як слідує з матеріалів позову, ОСОБА_1 з 11.11.2022 отримує пенсію за віком відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

У позовній заяві позивач просить визнати протиправними дії відповідачів та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком з дня звернення, тобто з 14.04.2019, та здійснити перерахунок по грудень 2022 року.

Натомість даний позов пред`явлено до суду 07.03.2024, що свідчить про недотримання ним встановленого ст.122 КАС України шестимісячного строку на звернення до адміністративного суду.

Звернення ОСОБА_1 14.04.2019 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та, в подальшому, до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, не вказують на наявність об`єктивних причин та перешкод для своєчасної подачі даної позовної заяви.

Тому доводи позивача про те, що багато документів, які також підтверджують звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області саме в 2019 році, були втрачені внаслідок воєнних дій на території України, помешкання ОСОБА_1 зазнало руйнувань в зв`язку з війною, та переїздами з м.Слов`янська в м.Тернопіль, але самі висновки ЛКК, обстеження для яких проходила ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_2 ще з 2018 року свідчать про активні дії позивачки для оформлення дострокової пенсії, також не є обставиною, яка б об`єктивно унеможливила звернення до суду за захистом своїх прав протягом визначеного законом шестимісячного строку.

Наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду, такі як перебування у лікувальних закладах у зв`язку з важким станом дочки та юридична необізнаність щодо отримання висновку ЛКК для підтвердження інвалідності дитини до шестирічного віку, мають суб`єктивний характер і не позбавляли останнього можливості звернутися до суду із цим позовом у встановлені КАС України строки. При цьому, неможливості звернутися до суду поза межами періоду перебування дочки у лікувальних закладах позивач не обґрунтував.

Наявність у дочки ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю з дитинства та статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів і зазнала психологічне насильство, та у позивача постконтузійної енцефелопатії внаслідок обстрілу 12.03.2022 у м.Слов`янськ, теж не є поважними причинами, оскільки позивачем не розкрито безпосередній зв`язок цих обставин із пропуском строку звернення до суду, а не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Водночас правовий висновок адвоката Сабатюк Н.П., за результатами розгляд звернення ОСОБА_1 із заявою про надання правової допомоги 17.03.2023, про те, що вона не вважає за доцільним подачу позовної заяви про перерахунок пенсії, у зв`язку із тим, що немає правових підстав, щодо перерахунку пенсії згідно чинного законодавства України, не позбавляв права позивача на повторне звернення, яке і було реалізоване відповідно до договору №017/04.1/1238 від 12.02.2024 про надання безоплатної вторинної правової допомоги, проте даний позов пред`явлено до суду після спливу шестимісячного строку звернення до суду із вказаними позовними вимогами.

Відтак, позивач у встановлений законодавством строк до суду не звернувся, доказів наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом суду не надав.

Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Як було зауважено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20.10.2022 у справі №9901/462/21 (провадження № 11-101заі22), згідно практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду (порушення статті 6 Конвенції).

Натомість безпідставне поновлення таких строків може свідчити про порушення принципу правової визначеності, як невід`ємної складової принципу верховенства права.

Так, правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права. У питаннях визначення строків одразу закладена певна суперечність між інтересами однієї сторони, яка наполягає на безумовному застосуванні процесуальних строків, та інтересами іншої сторони, яка вважає, що строк варто поновити; умовний конфлікт між принципом правової визначеності та принципом права на судовий захист, обидва з яких є елементами принципу верховенства права.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки (пункти 47-48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 у справі №160/6211/21).

Згідно з положеннями ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 КАС України.

Таким чином, оскільки позивачем у встановлений суддею строк не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, які б свідчили про поважність причин пропуску такого строку, то позовну заяву слід повернути позивачу.

При цьому, позивачу слід роз`яснити, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.169, 241, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Мандзій О.П.