Справа № 686/33835/23
Суддя: Мазурок О. В.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/4/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за адміністративною позовною заявоюКазарянаАндранікаЛьовайовича до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства. Просить визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 23.11.2023 року номер 014299, прийнятого відносно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким зобов`язано покинути територію України в термін до 22.12.2023 року.

На обгрунтування свого позову вказав, що 23 листопада 2023 р. Управлінням Державної міграційної служби в Хмельницькій області відносно громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства (номер: 614299), яким його зобов`язано покинути територію України в термін до 22.12.2023 р. Підставою для прийняття вказаного рішення є забезпечення виконання положень вимог статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. №3773-VI.

Зі змісту рішенні про примусове повернення від 23.11.2023 р., у частині установлено, зазначається, щоДМС в області на виконання запиту ДРАЦС

м. Хмельницького здійснювалась перевірка; УДМС в області був встановлений факт незаконного перетину кордону позивачем; позивач порушив пункт 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців на території України, затвердженого ПКМУ№150 від 15.02.2012р; позивач станом на 23.11.2023 перебуває на території з порушенням міграційного законодавства, а саме: проживає без документів на право проживання; позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 203 КУпАП.

Він вважає, що рішення про примусове повернення від 23.11.2023 р. прийняте без належних на це правових підстав, є передчасним, протиправним, незаконним та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Так, дійсно, 07.11.2023 р. гр. Республіки Вірменія ОСОБА_1 разом із цивільною дружиною гр. України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою виховують двоє своїх малолітній дітей, з метою реєстрації шлюбу звернулися до ВДРАЦС у місті Хмельницькому ЦМУМЮ (м.Київ), що стало підставою для перевірки дотримання встановленого строку перебування в Україні.

07.11.2023 гр. Вірменії ОСОБА_1 , до органів ВДРАЦС у місті Хмельницькому ЦМУМЮ (м. Київ) надав нотаріально завірену копію паспорта Вірменії серії НОМЕР_1 від 06.12.2022, з терміном дії до 06.12.2032, у якому наявна відмітка про перетин державного кордону «26.09.2023 р.».

Відповідно до діючого законодавства, орган державної реєстрації актів цивільного стану направляє запит до територіального органу Державної міграційної служби України про перевірку законності перебування іноземця або особи без громадянства на території України на день державної реєстрації шлюбу у разі: відсутності у іноземця чи особи без громадянства посвідки на постійне чи тимчасове проживання (пункт 4 глави 2 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5).

В свою чергу територіальний орган ДМС на підставі Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, затвердженого наказом МВС України від 20.07.2015 року №884, здійснюють перевірку.

Відповідно до п.2 Порядку №884 обчислення дозволеного іноземцю, який є громадянином держави з безвізовим порядком в`їзду (далі - іноземець), строку перебування на території України здійснюють посадові особи Державної прикордонної служби України та Державної міграційної служби України в межах повноважень, визначених законодавством України.

Відповідно до п.4 Порядку №884 під час перебування на території України обчислення дозволеного іноземцю строку перебування здійснюють посадові особи ДМС шляхом відрахування 180 днів назад від дня контролю (дня, на який необхідно визначити законність перебування іноземця на території України). Іноземець не порушив зазначений строк, якщо в межах цього 180-денного періоду він перебував на території України не більше 90 днів.

У разі виявлення перевищення іноземцем дозволеного йому строку перебування на території України посадова особа ДМС діє відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України, затвердженої наказом МВС від 28 серпня 2013 року № 825, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1654/24186.

Отже, із цього вбачається, що відповідач, в межах свої повноважень, у встановленому порядку законом, має встановити факт перевищення іноземцем дозволеного йому строку перебування на території України, та на підставі цього вжити заходів щодо припинення адміністративного проступку шляхом накладання адміністративного стягнення на підставі ч. 1 ст. 203 КУпАП або ч.2 ст.203 КУпАП, керуючись ст,222-2 КУпАП.

Тобто, відповідач наділений правом накласти адміністративне стягнення на громадянина держави з безвізовим порядком в`їзду, лише за наявності доведення факту перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні.

Однак, як вбачається із рішення про примусове повернення від 23.11.2023 р.,такого факту не встановлено.

Крім того, такий факт не зазначається і у Постанові серії ПН МКМ №001132 від 23.11.2023 р, яка оскаржується в судовому порядку (справа №; 686/32280/23 від 04.12.2023).

Тобто, рішення про примусове повернення від 23.11.2023 р. прийнято без доведеного факту перевищення позивачем встановленого строку перебування в Україні, більше як на 30 днів, що свідчить про протиправність прийнятого рішення про примусове повернення.

Відповідач у рішенні про примусове повернення посилається на порушення пункт 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців на території України, затвердженого Постановою КМУ №150 від 15.02.2012 р

Разом з тим, варто зазначити, що у вересні 2023 р. прийнято Постанову Кабінету Міністрів України № 979 від 12.09.2023 р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства у сфері міграції» (набрання чинності 16.09.2023 р.).

Тобто, Постанова КМУ №150 від 15.02.2012 р. - є (в новій редакції), а такий Порядок, на який посилається відповідач у рішенні про примусове повернення від 23.11.2023 р. - відсутній.

Відповідно до пункту 2 Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою КМУ від 15.02 2012 р. № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території.

1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи у разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;

2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено законодавством та міжнародними договорами України, Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Отже, із цього вбачається, що відповідач, в межах свої повноважень, обчислює строк тимчасового перебування на території України відповідно до п.2 Порядку, лише у разі прибуття іноземцем або особою без громадянства в Україну на законній підставі. Однак, як вбачається із рішення про примусове повернення від 23.11.2023 р.. відповідач встановив факт незаконного перетину кордону позивачем, що на його думку, є порушенням вимог п.2 Порядку, затвердженого Постанови КМУ від 15.02 2012 р. № 150.

У рішенні про примусове повернення від 23.11.2023 р. зазначається, що Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст. 203 КУпАП, однак, як вбачається із матеріалів справи: відповідач не встановив факт «перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на З0 днів»; також, відповідачем не надано інших документів, та не долучено доказів, які б свідчили про наявність у нього законних підстав для подальшого перебування, що могло б слугувати підставою для накладання адміністративного стягнення на підставі ч.2 ст.203 КУпАП за вчинення адміністративного проступку «проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні».

Таким чином, можна зробити висновок, що рішення про примусове повернення від 23.11.2023 року (номер: 614299), яким його зобов`язано покинути територію України в термін до 22.12.2023 р,, є протиправним, незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ст.26 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства від 22.09.2011 року №3773-УІ, в редакції від 28.06.2023 року (далі - Закон №3773-УІ) іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо; їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України», за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати З0 днів з дня прийняття рішення.

Однак, як вбачається із матеріалів справи рішенні про примусове повернення від 23.11.2023 р. прийнято на підставі протиправної постанови ПН МКМ №001132 від 23.11.2023 р., яка прийнята на підставі ч.2 ст.203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», тому зазначаємо, що позивач: не порушив законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, постанови на підставі ст..ст. 202,203-1, 204-1,204-2 КУпАП, що належать до повноважень органів охорони кордону, не виносились.

На підставі вищевикладеного слід дійти висновку про те, що твердження відповідача про наявність об`єктивних та обґрунтованих підстав для прийняття рішення про примусове повернення відносно нього є надуманим, необгрунтованим, суперечить нормам діючого законодавства.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, направив до суду відзив. У відзиві вказав, що посадовими особами відповідача на запит ДРАЦС від 07.11.2023 №2135/31.16-66 проведено перевірку законності перебування позивача на території України. Під час перевірки було встановлено, що позивач нелегально в`їхав та перебуває на території України. Зокрема відповідно до даних Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» позивач виїхав з України 02.12.2022. Відомості про подальший в`їзд відсутні.

Крім того, відповідачем до ДПС України 16.11.2023 було направлено запит про підтвердження або спростування факту перетину позивачем кордону України 26.09.2023, відповідно до проставленого штампу про перетин державного кордону у паспорті позивача для іиїзду за кордон № НОМЕР_1 від 06.12.2022.

Відповідно до відповіді №91-57038/18/23 від 21.11.2023 ДПС України зазначає, що відомості щодо перетинання позивачем 26.09.2023 державного кордону України відсутні.

Документи, які надають право на проживання іноземцям на території України у Позивача відсутні. Із заявами про продовження строку перебування відповідно до Порядку продовження року перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців |а осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 №150 - не звертався.

Враховуючи вищевикладені обставини, 23.11.2023 відносно громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 було складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП.

Також, було винесено станову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 3400 грн.

Частиною 2 статті 203 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за недійсними документами чи документами, термін дії яких закінчився.

Таким чином, підставою для прийняття рішення про примусове повернення кюземця до країни громадянської належності є перебування іноземця на території України і порушенням чинного законодавства, у тому числі, за відсутності документа, що дозволяє тимчасове перебування на території України.

На час прийняття оскаржуваного рішення як і на даний час у Позивача відсутні будь-які документи на право проживання в Україні, обов`язкова наявність яких визначена Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Одночасно повідомляють суд, що по факту підробки відмітки штампа про перетин державного кордону України від 26.09.2023 №18, відтиск якого знаходиться на сторінці №16 паспорта Республіки Арменії від 06.12.2022 №АУ0550438, повідомлено правоохоронні органи.

Отже, у позивача відсутні докази законності його перебування на території України.

Відповідачем правомірно прийнято рішення про примусове поверпення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства к межах і на підставі вимог чинного законодавства з врахуванням того, що Позивач проживає на території України без законних підстав, а отже він зобов`язаний залишити територію України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що згідно копіюї паспорта ОСОБА_1 , громадянина Вірменії серії НОМЕР_1 від 06.12.2022, з терміном дії до 06.12.2032, наявна відмітка про перетин державного кордону: виїзд «06.12.2022», в`їзд «26.09.2023 р.». Відповідно до даних Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» позивач виїхав з України 02.12.2022. Відомості про подальший в`їзд відсутні.

Доказів, які свідчать, що ОСОБА_1 незаконно перетнув державний кордон до суду не надано.

23 листопада 2023 р. Управлінням Державної міграційної служби в Хмельницькій області відносно громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства (номер: 614299), яким ОСОБА_1 зобов`язано покинути територію України в термін до 22.12.2023 р.

Зі змісту рішенні про примусове повернення від 23.11.2023 р., установлено, що 23.11.2023 року на виконання запиту ДМС в області на виконання запиту ДРАЦС м. Хмельницький, був встановлений факт незаконного перетину кордону позивачем.

Підставою для прийняття вказаного рішення є забезпечення виконання положень вимог частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. №3773-VI, п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністів України від 15.02.2012 року №150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців на території України, затвердженого постановою Кабінету Мінстрів України від 15.02.2012 року №150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осоіб без громадянства на території України», зазначений іноземний громадянин станом на 23.11.2023 року перебуває на території України з порушенням міграційного законодавства України, а саме проживання на території України без документів на прво перебування в Україні. За вказане порушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності до ч. 2 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. Згідно ст.. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вказаному громадянину заборонено вїзд на територію України строком на 3 роки терміном до 23.11.2026 року.

Відповідно ч. 1 ст. 26 Закону № 3773-VI - іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до пункту 2 Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою КМУ від 15.02 2012 р. № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території.

1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи у разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;

2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено законодавством та міжнародними договорами України, Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Положенням статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини. Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Статтею 9 Закону № 3773-VI передбачено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Частиною 2 статті 203 КУпАП, в редакції чинній на час прийняття рішення) передбачено, що перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за недійсними документами чи документами, термін дії яких закінчився, тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців на території України, затвердженого Постановою КМУ №150 від 15.02.2012 року на який посилається відповідач у рішенні про примусове повернення, відсутній. А тому, в рішенні про примусове повернення іноземця ОСОБА_1 №014299, зазначено неіснуючий (на час складання рішення) нормативний акт, який на думку відповідача порушив позивач.

З вказаного вбачається, що відповідач, в межах свої повноважень, обчислює строк тимчасового перебування на території України іноземця відповідно до п.2 Порядку, лише у разі прибуття іноземцем або особою без громадянства в Україну на законній підставі. Однак, як вбачається із рішення про примусове повернення від 23.11.2023 року, відповідач встановив факт незаконного перетину кордону позивачем, що на його думку, є порушенням вимог п.2 Порядку, затвердженого Постанови КМУ від 15.02 2012 р. № 150, що є не допустимим.

Доказів тому, що ОСОБА_1 , на час прийняття рішення про примусове повернення від 23.11.2023 року, перевищив встановлений строку перебування в Україні, більше як на 30 днів до суду не надано. (п. 2 Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою КМУ від 15.02 2012 р. № 150).

Статтею 77 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про

протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першої статті 26 Конституції України визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування

Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення, а саме, що ОСОБА_1 порушив вимоги частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та п. 2 Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою КМУ від 15.02 2012 р. № 150.

За таких обставин суд вважає, що слід визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 23.11.2023 року номер 014299, прийнятого відносно громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким зобов`язано покинути територію України в термін до 22.12.2023 року.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Порядком продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.02 2012 р. № 150 , ст.ст.5, 12, 19, 77, 78, 242, 243-250, 268, 272, 288 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 23.11.2023 року номер 014299, прийнятого відносно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким зобов`язано покинути територію України в термін до 22.12.2023 року.

На рішення суду через суд першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 19.04.2024 року.

Суддя: