Справа № 380/645/24
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

19 квітня 2024 рокусправа №380/645/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження питання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Підставою позову є протиправність, на думку позивача, дій відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром при її перерахунку з 01.07.2021.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області. Стверджує, що його право на отримання пенсії без обмеження її максимальним розміром неодноразово було встановлено та підтверджене рішеннями Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2022 у справі №380/602/22, від 06.11.2023 у справі №380/20569/23. Всупереч наведеним рішенням пенсійним органом обмежено пенсію позивача максимальним розміром починаючи з 01.01.2021. Наведене зумовило звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 22.01.2024 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З матеріалів справи судом встановлено наступне.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі №380/14027/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з 01.04.2019 року згідно із довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.08.2021 року №С/3510 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити з 01.04.2019 року пенсію ОСОБА_1 у розмірі 90 % грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.08.2021 року №С/3510 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Перерахунок пенсії на виконання вказаного рішення здійснено 01.01.2022. За результатами перерахунку підсумок пенсії становить 21 423,38 грн; з урахуванням максимального розміру: 19340,00 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 у справі №380/602/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 максимальним розміром та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.04.2019 у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.08.2021 № С/3510, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зі змісту вказаного рішення випливає протиправність дії відповідача щодо обмеження пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Перерахунок пенсії на виконання вказаного рішення здійснено 01.07.2022. За результатами перерахунку підсумок пенсії становить 24422,65 грн; розмір пенсії 21 423,38 грн.

З перерахунку пенсії, проведеного з 01.03.2023 у зв`язку з масовим перерахунком щодо індексації суми пенсій з 01.03.2023, вбачається, що підсумок пенсії становить 25922,65 грн; з урахуванням максимального розміру: 21 423,38 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 у справі №380/19733/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , щодо припинення виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10,м. Львів,Львівська обл., Львівський р-н,79016, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з дти припинення її виплати.

Перерахунок пенсії на виконання вказаного рішення здійснено 01.01.2024. За результатами перерахунку підсумок пенсії становить 27 922,65 грн (з урахуванням доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №713); з урахуванням максимального розміру пенсії 21 423,38 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі №380/20569/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження з 01.03.2022 перерахованої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022році» пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.03.2022 виплату пенсійного забезпечення ОСОБА_1 проіндексованого на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022році», без обмеження його максимальним розміром; з урахуванням раніше виплачених сум; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у вигляді обмеження з 01.03.2023 перерахованої па підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.03.2023 виплату пенсійного забезпечення ОСОБА_1 проіндексованого на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023році», без обмеження його максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зі змісту вказаного рішення випливає протиправність дій відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром за рахунок невиплати індексації пенсії, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022році» (далі Постанова №118) та від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова №168).

Перерахунок пенсії на виконання вказаного рішення здійснено 01.02.2024. За результатами перерахунку підсумок пенсії становить 27 922,65 грн; з урахуванням максимального розміру 27 922,65 грн.

До позовної заяви долучено аналіз позивача із наступним змістом:

« 1. З 01.07.2021 по 28.02.2022 доплата не нарахована за 8 місяців.

2. З 01.03.2022 по 28.02.2023 пенсія нарахована розміром 26 422,65 грн, яка складається:

21 423,38 (попередня пенсія) + 2 999,27 грн (індексація з 01.03.2022) +2000,00 грн (щомісячна доплата) =26 422,65 грн.

3. З 01.03.2023 по 31.01.2024 пенсія нарахована розміром 27 922,65 грн, яка складається:

26 422,65 грн (перерахована пенсія) + 1500,00 грн (індексація з 01.03.2023) + 0,00 грн (щомісячна доплата) = 27922,65 грн.

Недоплата по щомісячній доплаті до пенсії:

з 01.07.2021 по 28.02.2022 2000,00 грн х 8 + 16 000,00 грн;

з 01.03.2023 по 31.01.2024 2000,00 грн х 11 = 22 000,00 грн;

разом = 38 000,00 грн.

Перерахована з 01.02.2024 пенсія має бути 29 922,65 грн.

Загальна доплата до пенсії з 01.07.2021 має бути:

- з 01.07.2021 по 28.02.2022: 2000,00 грн х 8 = 16,000 грн;

- з 01.03.2022 по 28.02.2023: 4 999,27 х 12 = 59 991,24 грн;

- з 01.03.2023 по 31.01.2024: 8 499,27 х 11 = 93 491,27 грн;

разом 169 483,21 грн».

Наведені позивачем доводи фактично зводяться до його незгоди з діями пенсійного органу щодо нарахування та виплати позивачу доплати, у розмірі 2000,00 грн, передбаченої Постановою №713, починаючи з 01.07.2021, а також виплати належних сум індексації з 01.03.2022 та з 01.03.2023, передбаченої Постановами №118 та №168.

Втім спірні правовідносини вже були предметом розгляду у справах №380/19733/23 (зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до Постанови №713 з дати припинення її виплати) та №380/20569/23 (зобов`язано відповідача здійснити з 01.03.2022 виплату пенсійного забезпечення позивачу проіндексованого на підставі Постанови №118, без обмеження його максимальним розміром; здійснити з 01.03.2023 виплату пенсійного забезпечення позивачу проіндексованого на підставі постанови №168, без обмеження його максимальним розміром).

Отже, зважаючи на аналіз наведених позивачем доводів, суд доходить висновку, що вимоги позивача фактично спрямовані на виконання інших судових рішень, які набрали законної сили, а саме рішень Львівського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 у справі №380/602/22, від 06.11.2023 у справі №380/20569/23, від 20.11.2023 у справі №380/19733/23.

Відтак варто зазначити, що позивач обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, не погоджуючись з діями відповідача, вчиненими на виконання рішення суду. Проте ці спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

За змістом статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким законом є Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом другим частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень.

За змістом частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналіз вищезазначених законодавчих норм дає підстави дійти висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а.

Разом з тим, статтею 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд зазначає, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу на те, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (стаття 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, оскільки вимоги позивача фактично спрямовані на виконання рішень суду, які набрали законної сили, що свідчить про незгоду позивача з діями відповідача щодо виконання таких рішень, то вони можуть та можуть бути заявлені відповідно до статті 383 КАС України.

Такий порядок оскарження дій рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає, що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини шостої цієї ж статті за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17.

Крім того, суд вважає за доцільне наголосити, що судовий захист передбачає здійснення правосуддя з метою відновлення порушених чи оспорюваних прав і свобод.

Однак, з долученого позивачем перерахунку станом на 01.02.2024, підсумок пенсії становить 27 922,65 грн; з урахуванням максимального розміру - 27 922,65 грн. При цьому, до загального розміру пенсії враховано як доплату у розмірі 2000,00 грн, передбачену Постановою №713, так і індексацію за 2022 (2999,27 грн) та 2023 (1500,00 грн) роки, передбачену Постановами №118 та №168.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на те, що станом на момент судового розгляду судом не встановлено порушень прав позивача в частині розміру та складових його пенсії, а заявлені ним вимоги фактично спрямовані на виконання рішень суду, які набрали законної сили, суд доходить висновку про необхідність закриття провадження у цій справі.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн належить повернути йому.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 238, 239, 255, 293, 295 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії закрити.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) з Державного бюджету судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп., сплачений згідно з платіжною інструкцією №8 від 10.01.2024.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. ст. 293-297 КАС України.

СуддяСидор Наталія Теодозіївна