Справа № 600/330/24-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/330/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю:

секретаря судового засідання Олейщук А.М.-С.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідач - не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області

до фізичної особи ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу.

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Тернопільській області (далі - позивач) звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи ОСОБА_2 (далі - відповідач) податкового боргу по платежу орендна плата з фізичних осіб у сумі 330732,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що за відповідачем рахується борг на загальну суму 330732,21 грн, який виник по платежу орендна плата з фізичних осіб. Оскільки борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаного боргу в судовому порядку.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.02.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ст. ст. 257 - 262 КАС України з повідомленням (викликом) учасників справи.

Про відкриття провадження в даній адміністративній справі та призначення її до розгляду повідомлено відповідача за адресою зазначеною в інформації Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області згідно обліків ВОМІРМП УДМСУ в Чернівецькій області (вул. Райса Едуарда, 4/6, м. Чернівці).

Ухвалою суду від 09.02.2024 постановлено проводити розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участю сторін.

У судовому засіданні, яке відбулося 12.04.2024, представник позивача підтримав поданий позов, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судове засідання, призначене на 12.04.2024, відповідач повторно не прибув, відзиву на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не надавав, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи за адресою місця проживання, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки (ч. 3 ст. 205 КАС України).

Частиною 2 ст. 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи положення ст. ст. 44, 205 КАС України, суд вважає, що повторна неявка у судове засідання відповідача незалежно від причин неявки, належним чином повідомленого про дату, час і місце засідання, не є перешкодою для розгляду даної справи по суті за відсутності відповідача.

Ухвалою суду від 12.04.2024 у задоволенні заяви відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пункт 31.1 статті 31 ПК України визначає, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Як видно з матеріалів справи, заборгованість по платежу орендна плати з фізичних осіб виникла у відповідача на підставі:

- податкового повідомлення-рішення № 905937/1-2404-1918 від 29.07.2021, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб у розмірі 68803,00 грн (а.с. 14);

- податкового повідомлення-рішення № 905937/2-2404-1918 від 29.07.2021, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб у розмірі 30407,11 грн (а.с. 14);

- податкового повідомлення-рішення № -1918 від 29.07.2021, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб у розмірі 68803,00 грн (а.с. 13);

- податкового повідомлення-рішення № 75671-2409-1918 від 09.08.2022, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб у розмірі 75683,30 грн (а.с. 15);

- податкового повідомлення-рішення № 1-1918 від 24.04.2023, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб у розмірі 87035,80 грн (а.с. 15 на звороті).

Як видно з матеріалів справи, вказані податкові повідомлення-рішення № 905937/1-2404-1918 від 29.07.2021, № 905937/2-2404-1918 від 29.07.2021, № -1918 від 29.07.2021, № 75671-2409-1918 від 09.08.2022 направлені контролюючим органом за місцем проживання/знаходження відповідача, які одержані відповідачем особисто 30.08.2021, 16.08.2022 (а.с. 14, 15).

Відповідно до п. 58.2 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 42.2. ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Як видно з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення № 1-1918 від 24.04.2023 направлене контролюючим органом за місцем проживання/знаходження відповідача, що підтверджується рекомендованим поштовим відправленням. Згідно довідки Укрпошти від 05.05.2023, поштове відправлення адресоване відповідача повернуто у звзякі із закінченням терміну зберігання (а.с. 15 на звороті, 16).

Отже, наведене вище податкове повідомлення-рішення, враховуючи положення ст. 58 ПК України, вважаються врученим відповідачу.

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПК України).

З матеріалів справи видно, що згадані вище податкові повідомлення-рішення відповідачем в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалося.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані податкові повідомлення-рішення, є узгодженими.

Судом встановлено, що податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб визначене контролюючим органом в сумі 330732,21 грн відповідачем не сплачено. Вказана обставина підтверджується інтегрованими картками платника податків (відповідача), розрахунком заборгованості та довідкою про наявність заборгованості (а.с. 9, 10, 17-19).

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що податкову вимогу форми Ф № 283079-53 від 05.12.2019 на суму 103328,87 грн, надіслано позивачем рекомендованим поштовим відправленням, яке одержано відповідачем особисто 20.12.2019 (а.с. 12).

Відповідно до п. 60.6 ст. 60 ПК України, якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Оскільки після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача змінилася (збільшилася), але податковий борг не був ним погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково позивачем не надсилалася (не вручалася).

Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Пунктом п. 87.11 ст. 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не надав доказів відсутності або погашення ним вказаної суми податкового боргу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У зв`язку з відсутністю судових витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, суд не вирішує питання щодо їх стягнення з відповідача.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 77, 139, 241, 246, 255, 257-262, 293 та 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 податковий борг по платежу орендна плата з фізичних осіб на загальну суму 330732,21 грн.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повний текст рішення виготовлено 18.04.2024.

Повне найменування сторін:

позивач - Головне управління ДПС у Тернопільській області (вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, );

відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя В.К. Левицький