Справа № 560/11056/23
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11056/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

17 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бердоус Ю. М.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представників позивача: Антощенко І.М. та Кондратюка О.А.,

представника відповідача: Бєлової В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, в якому просив:

1.1. Визнати протиправним та скасувати наказ № 608 від 28.03.2023 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області» в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби;

1.2. Визнати протиправним та скасувати наказ № 157 о/с від 05.06.2023 по особовому складу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення та поновити його на службі в поліції з дати звільнення;

1.3. Стягнути з ГУНП в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі місячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 05.06.2023 року по дату винесення судового рішення про поновлення на службі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

4. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що оскаржуваний наказ від № 608 від 28.03.2023 та наказ від №157 о/с від 05.06.2023 є протиправними. Зазначає, що в ході проведення службового розслідування не здобуто доказів вчинення ним дисциплінарного проступку, комісією застосовано до нього найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, в той час коли у нього були відсутні діючі будь-які дисциплінарні стягнення, наявні відзнаки Національної поліції, які застосовувались як заохочення.

5. Апелянт також вказує, що рішення по адміністративних справах №688/1545/23 за позовом ОСОБА_1 до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови серії БАД №112598 від 11.03.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на момент подання позову ще не прийнятті, внаслідок чого притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є незаконним.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом ГУНП в Хмельницькій області від 11.03.2023 №483 призначено службове розслідування за фактом керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння начальником сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Славута) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_1 .

7. В ході службового розслідування були опитано співробітників Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, що були присутні на місці вчинення правопорушення, патрульних поліцейських, які складали адміністративні матеріали стосовно позивача, переглянуто відеозаписи нагрудних реєстраторів працівників поліції, відеозаписи з камер спостереження кафе-бару «Кавказ».

8. Із матеріалів справи та матеріалів службового розслідування вбачається наступне:

ОСОБА_1 11.03.2023 під час дії комендантської години знаходився за кермом автомобілю марки «ВМW 528», номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками ВРПП Шепетівського РУП. Під час зупинки автомобіля працівниками патрульної поліції у водія було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. У зв`язку із цим позивачу запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», однак позивач від проходження такого огляду на місці, а також в лікувальному закладі не погоджувався.

9. Із матеріалів справи, а саме з відеозаписів нагрудних реєстраторів працівників поліції, вбачається, що позивач постійно уникав прямого контакту, ігнорував запитання працівників ГРПП, відмовлявся назвати свої прізвище ім`я та по-батькові, надати документи, що посвідчують особу та право керування транспортним засобом. В якості причини порушення комендантської години позивач вказав поїздку за ліками, однак в результаті службового розслідування було виявлено неправдивість даних пояснень у зв`язку з перебуванням позивача в кафе «Кавказ».

10. На місце події прибув керівник позивача, однак позивачем не був виконаний наказ свого безпосереднього керівника та старшого прямого керівника (начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області) щодо пред`явлення документів, що посвідчують особу.

11. Працівниками поліції засвідчено відмову позивача від показів.

12. В подальшому працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП серії АДД №303302 та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП серії БАД №112598.

13. У той же час керівником РУПа було оголошено тривогу та збір особового складу в приміщенні РУПа, де працівниками УГІ проводилось освідування на стан алкогольного сп`яніння працівників поліції газоаналізатором «Drager Alkotest 6810», але позивач не виявив бажання пройти освідування на встановлення відсутності алкогольного сп`яніння.

14. Комісією проведено службове розслідування, за результатами якого складено висновок №482/121/56/01-2023, який затверджений 24.03.2023 року начальником ГУНП в Хмельницькій області полковником поліції Русланом Герасимчуком.

15. За висновком службового розвідування відомості, які стали його підставою, вважаються такими, що знайшли своє підтвердження, та запропоновано застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

16. 28.03.2023 року начальником ГУНП в Хмельницькій області було видано наказ №608 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Шепетівського РУН ГУНП в Хмельницькій області» в якому наказано за порушення та невиконання вимог 1 ч. 1 ст. 18, Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 4, 6 ч. 3 ст. 1, ч. 1 ст. 5 ч. 5 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VІІІ, розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09/11/2016 №1179, ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, п.п. 1.10, 1.11 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 06.09.2022 №1282, п. 1.16 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 13.01.2023 №77 п. п .2 п.1 наказу НПУ від 19.07.2022 №507 та п. п. 2 п. 1 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 21.07.2022 № 1030, п.1 наказу Хмельницької обласної військової адміністрації від 30.09.2022 № 391/2022, що виразилось у порушенні комендантської години, керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рога, порушення ходи, почервонілість обличчя, поведінка, що не відповідала обстановці, тремтіння пальців рук), у категоричній відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці події, так і в медичному закладі, не виконанні наказу свого безпосередньої о керівника та старшого прямого керівника (начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області) щодо пред`явлення документів, що посвідчують особу, службового посвідчення та реєстраційних документів на транспортний засіб, проявлені нещирості у частині повідомлення, що він не являється працівником поліції, перешкоджанні працівникам УГІ та ВРПП під час виконання останніми їх посадових обов`язків в частині уникання від надання відповідей на запитання та в перешкоджанні під час складання адміністративних матеріалів за вчинення адміністративного прдміністративних справах №688/1545/23 за позовом ОСОБА_1 до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови серії БАД №112598 від 11.03.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та справи про адміністративне пра

17. Не погоджуючись із спірними наказами, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

18. Апелянт вказує, що факт порушення службової дисципліни у порядку, передбачуваному законом, не встановлено та не доведено, що виключає наявність у діях позивача дисциплінарного проступку, як підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби у поліції.

19. Відповідач вказує на обґрунтованість звільнення позивача з поліції у зв`язку з грубим порушенням службової дисципліни. Зокрема вказує, що застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного стягнення є обґрунтованим та підтвердженим висновками службового розслідування, в ході якого знайшов підтвердження факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у недотриманні вимог п. п. 1, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», а саме вчинення дій, сутність яких полягає у порушенні службової дисципліни, що свідчать про його низькі морально-ділові якості та дії, які суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. У зв`язку з чим комісією запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

20. Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

22. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 59 Закону № 580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

23. Згідно з частиною першою статті 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

24. За змістом частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у випадках: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

25. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при виданні оскаржуваних наказів діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

27. Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

28. Згідно з частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

29. Частиною 2 вказаної статті визначено, що за вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

30. Відповідно до частини 3 статті 11 Дисциплінарного статуту поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

31. Положеннями статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

32. Згідно з частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

33. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту).

35. Приписами пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських може застосовуватися такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення із служби в поліції.

36. За змістом статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

37. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

38. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

39. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

40. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

41. Статтею 15 Статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

42. На період воєнного стану службове розслідування проводиться з урахуванням особливостей, визначених розділом V Дисциплінарного статуту ( ст.ст. 26 31). Відповідно до ч. 2 ст. 26 Дисциплінарного статуту службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа). Відповідно до ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

43. Відповідно до пункту 7 розділу IV Порядку № 893 кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

44. Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

45. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Статуту визначено обставини, що обтяжують відповідальність поліцейського є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, тендерної чи іншої нетерпимості.

46. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Статуту визначено обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

47. Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001, №1306 встановлено, зокрема, наступне:

- учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (пункт 1.3);

- водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (пункт 2.1);

- на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (підпункт "а" пункту 2.4);

- водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5).

48. Відповідно до частини 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

49. Згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

50. Наказом Хмельницької обласної військової адміністрації від 30.09.2022 № 391/2022-н «Про запровадження комендантської години на території області» на території Хмельницької області з 03 жовтня 2022 року до окремого наказу запроваджено комендантську годину з 00.00 до 05.00 години.

51. Апелянт стверджує про те, що на дату складення висновків службового розслідування позивача не було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та вимоги зупинити провадження у справі до вирішення судових справ №688/1545/23 за позовом ОСОБА_1 , до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови серії БАД №112598 від 11.03.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та справи про адміністративне правопорушення за ч. 1. ст. 130 КУпАП.

52. Питання про наявність підстав для застосування до особи дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності зводить до вирішення питання, чи прийняте таке рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника, якого притягнули до дисциплінарної відповідальності, є встановлені законом підстави для застосування певного виду дисциплінарного стягнення та чи співмірне накладене стягнення фактично вчиненому діянню.

52. На відміну від звільнення у зв`язку з набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, звільнення зі служби в Національній поліції у зв`язку з накладенням стягнення в дисциплінарному порядку не пов`язано з кваліфікацією тих дій як адміністративне правопорушення, які водночас стали підставою як для службового розслідування, так і для початку провадження у справі про адміністративне правопорушення.

53. Верховним Судом сформовано усталену практику, відповідно до якої вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №160/6819/19.

54. Постановою Верховного Суду в справі № 2240/2329/18 визнано, що за вчинення одного й того ж самого правопорушення (діяння) особа може бути притягнута до двох різних видів юридичної відповідальності.

55. Вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясування складу дисциплінарного проступку в її діях, незалежно від того, яку правову кваліфікацію ці ж самі дії особи отримали в рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

56. Постановою Верховного Суду України від 17.07.2019 № 806/2555/17 визнано, що порушення працівником поліції Правил дорожнього руху, яке виразилось у перебуванні у етапі алкогольного сп`яніння, незалежно чи працівник поліції притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, ігнорував виконання вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-УШ. Закону України від 02.07.2015 № 580-УІІІ «Про Національну поліцію». Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, знехтував Присягою поліцейського, цим самим вчинив діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

57. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 420/3659/19, постанові Верховного Суду від 22.07.2020 по справі №804/8515/17, постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 806/2555/17.

58. Суд першої інстанції вірно зауважив, що службове розслідування було проведене саме за фактом складання стосовно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, а не за фактом доведення вини останнього у вчиненні такого адміністративного правопорушення. В ході проведення службового розслідування відповідачем встановлювались обставини, що свідчать про вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку. Перевірка законності складання відносно позивача адміністративних матеріалів про вчинення ним адміністративних правопорушень, як і достатність і достовірність кожного доказу, складеного працівниками патрульної поліції при складанні таких матеріалів, є прерогативою суду при розгляді відповідної справи про адміністративне правопорушення.

59. При цьому, адміністративний суд, на розгляді у якому перебуває справа про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, не являється органом, який встановлює наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення. Даним повноваженням наділений лише суд, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

60. Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача стало не вчинення адміністративного правопорушення, а саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні позивачем службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. При цьому, хоча накази, що оскаржуються, і прийнято на підставі, зокрема, відомостей про вчинення адміністративних порушень, однак вони ґрунтується на самостійних правових підставах.

61. Суд першої інстанції також врахував, що станом на дату складення рішення адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 були розглянуті Ізяславським районним судом та винесено постанову від 30.05.2023 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на вищевказану постанову постановою Хмельницького апеляційного суду від 30.06.2023 постанову судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30.06.2023 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

62. Щодо визнання протиправним та скасування наказу №608 від 28.03.2023 в частині щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, визнання протиправним та скасування наказу №157 о/с від 05.06.2023 та поновлення позивача на службі в поліції з дати звільнення колегія суддів зазначає наступне.

63. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що суперечить інтересам законності, компрометує звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

64. Наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування, яким у цій справі, серед іншого, установлено, що позивач: безпідставно перебував на вулиці під час дії комендантської години; надавав неправдиві пояснення щодо причин порушення комендантської години; не надав реєстраційні документи на автомобіль та посвідчення водія; при підозрі в керуванні транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння; перешкоджав поліцейським виконувати їхні службові обов`язки по документуванню порушень ПДР; не сприяв в проведенні службового розслідування.

65. Капітан поліції ОСОБА_1 є начальником сектору реагування патрульної поліції, який спеціалізується на складанні адміністративних матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Відповідно до займаної посади позивач розуміє процедуру та порядок складання протоколу та інших супровідних документів на місці події, а тому своїми діями намагався уникнути адміністративної відповідальності, перешкоджав працівникам патрульної поліції у проведенні огляду на стан сп`яніння та під час складання адміністративних матеріалів, що є неприпустимим для поліцейського, не виконував усних вказівок працівників РУП, що відображено на відеозаписах.

66. Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 320/3085/20 зазначив, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

67. Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Отже, в цьому випадку вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто, останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним вказаних вище дій внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства. Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

68. Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Дії позивача також були кваліфіковані як порушення Правил етичної поведінки поліцейських. Зазначено, що діяльність поліцейського має відповідати не тільки положенням Конституції і чинного законодавства, а й моральним принципам і нормам. При цьому етичний кодекс, яким поліцейські повинні керуватися, не просто спирається на загальноприйняту мораль, а й конкретизує її вимоги відповідно до специфіки службової діяльності, неординарних обов`язків і повноважень, що покладаються на них.

69. Верховний Суд в постанові від 14.02.2019 по справі №824/1022/16-а зробив висновок, що обов`язок дотримання службової дисципліни та присяги працівника поліції є абсолютним, що означає неухильне дотримання поліцейським вимог Конституції України та законів України незалежно від того, чи перебуває він на службі, у відрядженні, відпустці, на відпочинку або в період тимчасової непрацездатності.

70. Встановлені в ході службового розслідування обставини свідчать про вчинення позивачем дій, які знижують авторитет поліції, викликають недовіру до поліцейських, оскільки перебуваючи на службі у поліції, позивач допустив дії (зокрема, не надавши для перевірки посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб, відмовившись від проходження медичного освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння при підозрі в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння), з якими органи поліції безпосередньо ведуть боротьбу.

71. Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

72. Апелянт, маючи правовий статус поліцейського, зобов`язаний був не порушувати умови дії комендантської години; як водій зобов`язаний був на вимогу патрульних поліцейських надати для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб та пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак у порушення зазначеної норми законодавства позивач безпідставно відмовився від відповідного огляду чим допустив порушення вимог службової дисципліни. Як наслідок, така поведінка поліцейського є недопустимою, суперечить інтересам служби, позаяк позивач присягнув з гідністю нести високе звання поліцейського, а натомість вчинив проступок, який дискредитує органи поліції та поліцейських в цілому, що є несумісним із подальшим проходженням служби.

73. Крім того, апелянт наполягає, що суд першої інстанції не врахував, що відповідно до частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого звільнення зі служби в поліції.

74. Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022 Дисциплінарний статут доповнено новим розділом V такого змісту: «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

75. Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

76. У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша статті 29 Дисциплінарного статуту).

77. Відповідно до частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого звільнення зі служби в поліції.

78. При цьому із змісту статті 29 Дисциплінарного статуту слідує, що її положення застосовуються у сукупності з іншими нормами, які визначають загальні критерії та підходи до застосування дисциплінарної відповідальності, а саме з урахуванням положень статі 19 цього статуту, яка регламентує порядок застосування дисциплінарних стягнень.

79. Оскільки за Дисциплінарним статутом підставою притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, частиною восьмою статті 19 статуту визначено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

80. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

81. Тут, насамперед, варто мати на увазі, що обираючи той чи інший вид стягнення у порядку, запропонованому законодавцем, від незначного зауваження до найсуворішого звільнення зі служби, керівник, ураховуючи характер відповідного проступку, застосовує саме той вид дисциплінарного стягнення, який відповідає суті цього проступку і є йому співмірним.

82. Водночас застосування частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту виключно у поєднанні зі статтею 13, якою визначено перелік видів дисциплінарних стягнень та послідовність їх застосування, виключало б з процедури визначення виду стягнення такого визначального елементу як оцінка характеру самого проступку внаслідок однакового підходу до оцінки різних за ступенем тяжкості проступків та, відповідно, результату обрання виду відповідальності виключно в порядку послідовності.

83. Колегія суддів зазначає, що аналізуючи у справах № 420/14443/22 та № 260/5566/22 положення частин першої, другої статті 29 Дисциплінарного статуту, Верховний Суд дійшов висновку, що вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно, як помилково вважає позивач.

84. Верховний Суд зауважив на тому, що повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.

85. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт порушення позивачем службової дисципліни підтверджено належними та допустимими доказами, які встановлені службовими розслідуваннями, а відтак відповідачем було доведено їх правомірність. Обставин, які вказували б на порушення порядку чи процедури проведення службового розслідування, судом не встановлено.

86. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, разом з тим, вчинення позивачем проступку суд першої інстанції обґрунтовано оцінив в аспекті співмірності його тяжкості та обраного відповідачем виду дисциплінарного стягнення.

87. Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про порушення відповідачем порядку застосування дисциплінарного стягнення до позивача у період дії воєнного стану не знайшли свого підтвердження.

88. Інші доводи та аргументи скаржника зводяться до переоцінки доказів, не спростовують висновків суду першої інстанцій і свідчать про його незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

89. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

90. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

91. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

92. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

93. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

94. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 квітня 2024 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.