Справа № 340/5527/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
17 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 340/5527/23
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року (суддя 1-ї інстанції Кармазина Т.М.) в адміністративній справі №340/5527/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправної відмови, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
13.07.2023 позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в якому просить:
- визнати протиправною відмову Департаменту патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з 13 квітня 2022 року по 29 червня 2023 року;
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів через затримку виплати індексації грошового забезпечення за період з 27 лютого 2016 року по 31 жовтня 2017 року;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату компенсації втрати частини через затримку виплати індексації грошового забезпечення за період 27 лютого 2016 року по 31 жовтня 2017 року, відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159;
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів через затримку виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової соціальної відпустки;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів за період з 13 квітня 2022 року по 29 червня 2023 року через затримку виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової соціальної відпустки учаснику бойових дій за 2022 рік відповідно до ст.ст.1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про бездіяльність відповідача щодо не нарахуванні та не виплати середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні та не нарахуванні та невиплаті компенсації втрати частини доходів через затримку остаточного розрахунку при звільненні з поліції.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Департаменту патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 26604,27 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.02.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року в адміністративній справі №340/5527/23 - залишено без змін.

15.02.2024 до Третього апеляційного адміністративного суду через підсистему Електронний суд надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд: прийняти додаткову постанову, якою задовольнити доповнену апеляційну скаргу подану 11 грудня 2023 року представником позивача ОСОБА_2 з використанням системи Електронний суд та змінити рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року в справі №340/5527/23, та стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 35361,28 грн.

Заява призначався до розгляду, та з підстав відсутністю на призначені дати складу колегії, знімалась з розгляду. З підстав перебування у відпустці судді Прокопчук Т.С. більше ніж 14 днів, розгляд заяви передано постійно діючій колегії, відповідно протоколу від 17.04.2024.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Так 26.11.2023 позивачем було подано апеляційну скаргу на Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року.

10.12.2023 позивачем подано клопотання, яким було доповнено доводи та вимоги апеляційної скарги, зокрема просив змінити судове рішення і стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 35361,28грн.

У клопотанні від 10.12.2023 зазначено, що розрахунок належної до стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні судом здійснено невірно, враховуючи правову позицію Верховного Суду у постанові від 30.11.2020 у справі №480/3105/19 і така повинна розрахована наступним чином - 18,45% від 191660,04грн і дорівнювати 35361,28 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що розрахунок судом першої інстанції здійснено з урахуванням висновків Верховного Суду у наведених судом постановах.

Судом апеляційної інстанції у вказані частині вимог апеляційної скарги не прийнято судове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12 квітня 2022 наказом №742 о/с Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу) з посади старшого інспектора групи озброєння батальйону патрульної поліції в м. Кременчук з виплатою грошової компенсації за 11 діб невикористаної частини чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році (а.с.10).

З підстав невиплати за позицією позивача в повному обсязі належних при звільненні сум, позивач звернуся до суду з позовом до Полтавського окружного адміністративного суду, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні у зменшеному розмірі;

- стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 17664,65 грн. з врахуванням грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, який утримується з донарахованої суми одноразової грошової допомоги при звільненні згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06 січня 2005 року № 17);

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 27 лютого 2016 року по 31 жовтня 2017 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача невиплачену суму індексації грошового забезпечення за період з 27 лютого 2016 року по 31 жовтня 2017 року;

- визнати протиправною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті позивачу грошової компенсації за 14 невикористані календарних днів щорічної додаткової оплачуваної відпустки УБД;

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію за 14 невикористаних календарних днів щорічної додаткової оплачуваної відпустки УБД.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.12.2022 у справі №440/8648/22 вирішено: адміністративний позов задовольнити частково;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 27 лютого 2016 року по 31 жовтня 2017 року;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невиплачену суму індексації грошового забезпечення за період з 27 лютого 2016 року по 31 жовтня 2017 року;

- визнати протиправною відмову Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за 14 невикористаних днів щорічної додаткової оплачуваної відпустки УБД за 2022 рік;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 14 невикористаних календарних днів щорічної додаткової оплачуваної відпустки УБД за 2022 рік;

- в іншій частині позовних вимог відмовити.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2023 у справі №440/8648/22 апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково:

- рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.12.2022 по справі №440/8648/22 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у зменшеному розмірі та стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 недоплаченої частини одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 17664,65 грн. з врахуванням грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, який утримується з донарахованої суми одноразової грошової допомоги при звільненні згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06 січня 2005 року № 17);

- прийняти в цій частині постанову, якою визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у зменшеному розмірі;

- зобов`язати Департаменту патрульної поліції Національної поліції України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми;

- в іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.12.2022 по справі №440/8648/22 залишити без змін.

19.05.2023 року на службову електронну адресу Департаменту патрульної поліції надійшла заява ОСОБА_1 з вимогами виконати судове рішення по справі №440/8648/22, надіслати розрахунки донарахованих сум одноразової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану додаткову відпустку УБД, індексації грошового забезпечення, нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні та видати наказ про призначення службового розслідування, для встановлення винних осіб та їх притягнення до дисциплінарної відповідальності за фактом не нарахування та не виплати належних сум одноразової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану додаткову відпустку УБД, індексації грошового забезпечення, встановленим судовим рішенням, що набрало законної сили, що не заперечується сторонами у справі.

14.06.2023 за вих. № Р-6083/41/5/05-2023 на адресу ОСОБА_1 . Департаментом патрульної поліції направлено відповідь про розгляд вказаної заяви, в якій, зокрема повідомлено заявника, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/8648/22 буде виконано після надходження фінансування за КЕКВ 2800, а виплата середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні вказаним рішенням не передбачена (а.с.15).

29.06.2023 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/8648/22 відповідачем 27.06.2023 проведено розрахунок з позивачем шляхом перерахування на його рахунок грошових коштів у сумі 26604,27грн. (а.с.9, 46)

Вважаючи протиправною відмову відповідача у невиплаті середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, а також наявність підстав для компенсації втрати частини доходів через затримку остаточного розрахунку при звільненні з органів поліції, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції, враховуючи що позивачем заявлено вимоги компенсаторного характеру з підстав затримку остаточного розрахунку при звільненні, позов задовольнив в частині вимог про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, із зменшенням її розміру враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові 26.06.2019 справа № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18) та правову позицію Верховного Суду у постанові від 30.11.2020 у справі №480/3105/19.

Так, позивач не погоджується із визначеним розміром до стягнення суми, просить змінити судове рішення і стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 35361,28 грн.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга в цій частині не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так позивач у позові просив зокрема визнати протиправною відмову Департаменту патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні та зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з 13 квітня 2022 року по 29 червня 2023 року.

Суд першої інстанції приймаючи рішення в цій частині позовних вимог дійшов наступного.

Так на виконання рішення суду в адміністративній справі №440/8648/22 грошова компенсація нарахована та виплачена позивачу 29.06.2023 року, тобто поза межами строку, встановленого статтею 116 КЗпП України, що є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Суд зазначив, що позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з дня звільнення по день фактичного розрахунку, але з врахуванням вимог ст.117 КЗпП України.

Враховуючи, що період затримки розрахунку при звільненні потрібно розраховувати з дня, наступного за днем, коли роботодавець мав здійснити розрахунок з працівником, до дня фактичного проведення такого розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Отже, період затримки розрахунку при звільненні позивача розраховується з 13.04.2022 по 28.06.2023 та складає 442 календарних дня, але не більше шести місяців (183 дні).

Враховуючи зміст довідки відповідача, відповідно до якої розмір місячного грошового забезпечення позивача складає 12791,88 грн., середньоденна сума грошового забезпечення на день звільнення останнього становить 433,62 грн. (а.с.43).

Отже, розмір середнього заробітку позивача, розрахований за правилами Порядку №100, за період з 13.04.2022 по 28.06.2023 становить 191660,04 грн. (433,62 грн. х 442), що в 7,2 разів перевищує суму грошової компенсації (26604,27 грн.), невиплатою якої у визначений законодавством строк позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Суд першої інстанції врахував правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові 26.06.2019 справа № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18) та Верховного Суду, наведену у постанові від 30.11.2020 у справі №480/3105/19 (провадження №К/9901/5696/20), дійшов висновку, що справедливою, пропорційною і такою, що відповідатиме критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивачу виплат, може вважатися виплата у розмірі 26604,27 грн., яка є рівноцінною сумі виплат, несплатою яких у визначений законодавством строк позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01 липня 2022 р. №2352-IX, який набрав чинності 19 липня 2022 р., частину 1 статті 117 КЗпП України викладено в такій редакції: "У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців".

Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100), застосовується у випадках: вимушеного прогулу, а також в інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати (пункт 1 Порядку №100).

Жодна із зазначених норм законодавства не містить приписів можливості зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019, справа №761/9584/15-ц дійшла висновку, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Про пропорційність розміру невиплачених сум, тобто залежно від розміру невиплачених належних звільненому працівникові сум прямо пропорційно належить виплаті розмір середнього заробітку, однак за весь час їх затримки по день фактичного розрахунку була висловлена також правова позиція Верховним Судом у постанові від 30.11.2020 у справі № 480/3105/19 та підтримана у постановах від 03.08.2021 справа №580/278/19, від 05.10.2022 справа № 640/17872/19 та інших судових рішеннях Верховного Суду.

Так, суд в своєму розрахунку постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, застосував підхід пропорційності від розміру невиплачених належних звільненому працівникові сум, який прямо пропорційне належить виплаті розмір середнього заробітку, однак за весь час їх затримки по день фактичного розрахунку.

Позивач покликаючись на невірність розрахунку, просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 35361,28 грн.

Проте, вимоги до стягнення у відповідній сумі позивачем заявлені не були у позові. Судом першої інстанції ухвалене рішення в цій частині з урахуванням правової позиції Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду.

Також, позивач покликаючись на невірність судового рішення в частині визначення суми до стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не врахував, що вирішення позову в цій частині із застосуванням доводів вказаних в апеляційній скарзі, не ставилося перед судом першої інстанції.

Відтак, доводи скаржника не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині визначення суми до стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і задоволення вимог в частині оскарження.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 252, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року в адміністративній справі №340/5527/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 26604,27грн залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник