Справа № 174/317/24
Суддя: Борцова А. А.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН 174/317/24
н/п 2-а/174/4/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2024 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю: секретаря - Килинчук Л.Л.,

позивача - ОСОБА_1 ,

третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, згідно якого просить скасувати постанову серії БАД № 579912 від 14.03.2024, винесену поліцейським СРПП ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капралом поліції ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 510,00 грн, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати по справі, мотивуючи тим, що 14.03.2024 поліцейським СРПП ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капралом поліції Бірюковим Д.В. була винесена постанова серії БАД № 579912 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 510,00 грн, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за те, що він 14.03.2024, о 09:36 год., керуючи автомобілем «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.Центральна, 49, в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, здійснив обгін транспортного засобу ближче 50 м до пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.п.14.6.в ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Із вчиненням вказаного адміністративного правопорушення не погоджується, оскільки працівником поліції не надано жодних доказів порушення ним ПДР України, з місця, де знаходився працівник поліції неможливо було визначити за скільки метрів до пішохідного переходу здійснюється обгін. Також, в оскаржуваній постанові не зазначені свідки правопорушення, а посилання на те, що «до постанови додається відеозапис» зроблено без зазначення відповідного технічного засобу (номер, назва) на який проводився такий відеозапис, а відтак вказаний відеозапис не може бути використано в якості допустимого доказу. З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформацію про будь-яку фіксацію правопорушення, а у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, згідно зі ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи має право користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, однак в свою чергу працівник поліції проігнорував його клопотання про бажання скористатись юридичною допомогою адвоката, та належної допомоги в цьому не надав, що підтверджується його поясненнями на ім`я начальника ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 14.03.2024.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на вищевказані обставини, просить позов задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Ізотова Т.Л. в судове засідання не з`явилась, про місце, дату і час розгляду справи судом повідомлена належним чином, надала відзив на позов, згідно з яким проти позову заперечує, мотивуючи тим, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена з урахуванням норм діючого законодавства, з дотриманням вимог ст.283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. В діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, справу розглянути у її відсутність (а.с.27-29).

Третя особа ОСОБА_2 позов не визнав, мотивуючи тим, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена ним відповідно до вимог закону. 14.03.2024 знаходився на вул.Центральна, де здійснював оформлення матеріалів стосовно іншого водія за порушення ПДР. В цей час побачив, як позивач здійснив обгін іншого автомобіля майже на пішохідному переході, що знаходився на відстані близько 300 м від їх службового автомобіля. Побачив цей факт та зупинив автомобіль під керуванням позивача, пояснив причини зупинки, однак позивач факт порушення заперечував, вимагав надати йому безоплатного адвоката. В нього був номер телефону адвоката з м.Кам`янське, який колись приймав участь від Центру безоплатної правової допомоги при оформленні матеріалів по ст.130 КУпАП, дав цей номер позивачу, останній зателефонував, однак з`ясувалося, що цей адвокат безоплатні послуги не надає. Надав позивачу для огляду відеозапис події правопорушення на камері відеореєстратора, але чи був там зафіксований момент обгону сказати не може, позивач сказав, що на запису нічого не видно. Інших доказів факту вчинення позивачем правопорушення не було. Склав постанову відносно позивача по ч.2 ст.122 КУпАП. Просить у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши позивача, третю особу, вивчивши відзив на позов та дослідивши письмові докази по справі, переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, в судовому засіданні встановлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, що 14.03.2024 поліцейський СРПП ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капрал поліції Бірюков Д.В виніс відносно позивача ОСОБА_1 постанову серії БАД № 579912 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, згідно з якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн за те, що він 14.03.2024, о 09:36 год., по вул.Центральна, 49, м.Вільногірськ Дніпропетровська область керуючи автомобілем «Opel Astra», днз. НОМЕР_1 , здійснив обгін транспортного засобу ближче 50 м до пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.п.14.6.в ПДР України (а.с.5,33).

Статтею 246 КУпАП визначено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

В силу положень статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту та правил користування засобами транспорту, зокрема ч.2 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до вимог ч.3 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VІІІ визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п.8 ч.1 ст.23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.251 КУпАП, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний, зокрема, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачена ч.2 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, відповідач, підтверджуючи правомірність свого рішення про притягнення позивача до відповідальності, повинен надати суду всі наявні у нього докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, а відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.19, ст.55 та ч.3 ст.62 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП заперечує, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить зазначення доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про вчинення позивачем ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, мотиви відхилення висловлених позивачем доводів щодо заперечення факту вчинення правопорушення, посадовою особою у постанові також не наведені.

При розгляді справи в суді відповідачем надано копію відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який відтворено в судовому засіданні, однак даний доказ не може слугувати достатнім та безсумнівним доказом на підтвердження обставин, зазначених у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності оскільки відеозйомка проводилася зі значної відстані до місця події правопорушення, місце розташування пішохідного переходу на дорозі та момент здійснення позивачем обгону іншого автомобіля належним чином не зафіксовано, а огляд місця події правопорушення поліцейським ОСОБА_2 не проводився.

Вказані обставини унеможливлюють як спростування тверджень позивача щодо заперечення ним факту порушення ним вимог правил дорожнього руху, так і підтвердження показів третьої особи ОСОБА_2 щодо допущення цих порушень позивачем, а також можливість суду поза розумним сумнівом впевнитися, що факт порушення позивачем правил дорожнього руху дійсно мав місце при обставинах, зазначених у оскаржуваній постанові.

До того ж, у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зазначено, за допомогою яких саме технічних засобів здійснювався вищевказаний відеозапис, а отже даний запис не може слугувати допустимим доказом на підтвердження обставин, викладених у вказаній постанові.

Інших доказів на підтвердження факту здійснення позивачем обгону іншого транспортного засобу ближче 50 м до пішохідного переходу надані матеріали справи не містять.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем поза розумним сумнівом не доведено, що притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено поліцейським ОСОБА_2 з дотриманням вимог закону, достатніх та безсумнівних доказів на підтвердження винуватості позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП відповідачем не надано, а відтак постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 579912 від 14.03.2024 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена поліцейським ОСОБА_2 без достатніх підстав, є протиправною і підлягає скасуванню.

Разом з тим, доводи позивача щодо порушення його права на захист суд оцінює критично оскільки права, передбачені ст.268 КУпАП йому при складанні постанови поліцейським ОСОБА_2 були роз`яснені, і позивач не був позбавлений можливості звернутися за правовою допомогою до обраного ним адвоката.

Окрім того, згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом зазначеної норми це право суд може здійснити за результатом розгляду справи за наявності на це підстав. Тобто процесуальний закон надає право (не обов`язок) суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів.

З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених вимог, та справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП оскільки можливості доказування винуватості позивача у даній справі вичерпані, а саме такий спосіб захисту передбачений приписами п.3 ч.3 ст.286 КАС України та є необхідним для ефективного захисту прав та інтересів позивача.

Судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст.19, 55, 62 Конституції України та керуючись ст.ст.7, 245, 247, 251, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 77, 242-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 579912 від 14.03.2024, винесену поліцейським СРПП ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капралом поліції Бірюковим Д.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Головуючий - суддя: підпис А.А.Борцова