Справа № 216/1619/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 216/1619/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Темченко Є.П.

за участю:

пресдтавника відповідача: ОСОБА_1 ,

відповідача: Бурлаченка Д.В.,

представника позивача: Булаха Є.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2024, (суддя суду першої інстанції Кузнецов Р.О.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в адміністративній справі №216/1619/24 за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В :

07.03.2024 Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шість місяців, з 14.03.2024 по 14.09.2024.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2023 р. у справі №216/1638/23 було вирішено затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України. З метою ідентифікації відповідача для умов видворення за межі України було вчинено ряд дій. Однак, у зв`язку з тим, що належність відповідача до громадянства російської федерації не встановлена, та для виконання рішення про примусове видворення необхідно проведення додаткових заходів щодо ідентифікації, представник позивача просив продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шість місяців, з 14.03.2023 по 14.09.2024 року включно.

Центрально-Міський суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області рішенням від 12.03.2024 задовольнив адміністративний позов Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області. Продовжив строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном на шість місяців, з 14 березня 2024 року по 14 вересня 2024 року включно.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що особу відповідача ідентифіковано позивачем, відтак формальних підстав для продовження строку тримання відповідача у пункті тимчасового перебування немає. Апелянт зазначає, що він народився, вчився і все життя прожив в Україні, на території РФ він не має ні житла, ні родини, ні знайомих. Не бажає виїжджати на територію РФ. Відповідач зазначає, що через недоліки українського законодавства він фактично ув`язнений, а позивач не вживає дій по його депортації.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Громадянин російської федерації ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження смт Устинівка Устинівського району Кіровоградської області України, паспортний документ громадянина російської федерації серії НОМЕР_1 , виданий 28.08.2012 ГК Росії у м. Харкові, терміном дії до 28.08.2017, здійснив в`їзд в Україну 01.04.1997 року (через який Пункт перетину кордону не пам`ятає) та з того часу з України не виїжджав, що підтверджується витягом з Інформаційно-телекомунікаційної системи Аркан-ДМС.

23.07.2022 стосовно відповідача було прийнято рішення № 15 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яким відповідача було зобов`язано залишити територію України у термін до 21.08.2022.

25.10.2022 рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 216/3191/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення № 15, винесене 23.07.2022 відмовлено.

Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернулось з позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України та про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України громадянина російської федерації ОСОБА_2 .

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2023 року позов задоволено. Суд вирішив затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина російської федерації ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою забезпечення його видворення за межі території України.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 14.01.2024 залишив рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2023 року без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

На підставі рішення суду відповідача поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС.

Позивачем вживались дії щодо ідентифікації відповідача для умов видворення до країни походження.

У зв`язку зі спливом строку тримання у пункті тимчасового перебування позивач звернувся до суду з цим позовом про продовження строку тримання відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з неможливістю ідентифікації відповідача для умов видворення за межі України, існують законні підстави для продовження строку тримання відповідача в пункті тимчасового перебування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон № 3773-VI).

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону № 3773-VI, визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

За приписами частин одинадцятої та дванадцятої статті 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до частини тринадцятої статті 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Встановлені обставини справи свідчать, що позивач документований паспортом громадянина РФ серії НОМЕР_1 , виданий 28.08.2012 ГК Росії у м. Харкові, терміном дії до 28.08.2017.

Чинного паспортного документу, який би підтверджував громадянство відповідача, останній не має.

Позивачем було вчинено низку дій по встановленню приналежності відповідача до громадянства РФ для умов примусового повернення ОСОБА_2 до країни походження.

Так, 21.03.2023 за вих. 4877.5/134-23 від Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні було надано лист, в якому зазначено, що громадянином російської федерації ОСОБА_2 надано оригінал паспорта російської федерації серії НОМЕР_1 , виданий 28.08.2012 ГК Росії у м. Харкові, терміном дії до 28.08.2017 та свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого 02.12.1987 Устинівським ВДРАЦС Кіровоградської області;

01.05.2023 за вих. №4877.5/256-23 від Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні було надано лист, стосовно щодекадного опитування громадянина російської федерації ОСОБА_2 з метою отримання інформації, необхідної для ідентифікації та здійснення примусового видворення;

28.07.2023 за вих. №4877.5/546-23 з Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні надійшов лист, стосовно щодекадного опитування громадянина російської федерації ОСОБА_2 з метою отримання інформації, необхідної для ідентифікації та здійснення примусового видворення;

30.06.2023 ГУ ДМС у Дніпропетровській області направлено лист за вих. № 1201.17.2-1278/12.3-23 до Міністерства закордонних справ України, щодо можливості ідентифікації осіб, які знаходяться у Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на який 14.07.2023 від Міністерства закордонних справ України, надано відповідь про неможливість сприяння в ідентифікації, в зв`язку з відсутністю дипломатичних відносин з російською федерацією;

26.07.2023 ГУ ДМС у Дніпропетровській області до територіальних органів ДМС України направлено лист за вих. №1201.17/35596-23 щодо перевірки за наявними обліками громадянина російської федерації ОСОБА_2 з метою ідентифікації та видворення за межі території України;

14.02.2024 за вих. №1231/1098-24 відділом №8 у м. у м. Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області (попередня назва Центрально-Міський відділ у м. Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області) до ГУ ДМС у Дніпропетровській області надано доповідну записку з питання продовження терміну перебування у ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянина рф ОСОБА_2 , на яку отримано відповідь ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 20.02.2024 за вих. №1201.17.2/6925-24, що через повномасштабну агресією рф проти нашої держави дипломатичні відносини між Україною та росією розірвані. Діяльність посольств та консультативних установ держави-агресора на території України припинена. Державний кордон України та рф тимчасово закритий, що в свою чергу ускладнює здійснення документування та примусового видворення громадянина рф ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Для здійснення примусового видворення через треті країни (Республіка Молдова) необхідний діючий паспортний документ. Водночас громадянину ОСОБА_2 доведено до відома про можливість звернення до посольства рф та міжнародних організацій (Червоний Хрест, МОМ) з питання документування.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач, як громадянин РФ вчиняв будь-яких дій щодо звернення до посольства РФ та міжнародних організацій (Червоний Хрест, МОМ) з питання документування.

Таким чином, станом на час розгляду справи позивачем не отримано від країни походження інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, а відповідачем не забезпечено співпраці з приводу документування для забезпечення процедури його ідентифікації та повернення до країни походження.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для продовження строку тримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Стосовно посилань відповідача на те, що він народився та все життя прожив в Україні та не бажає виїжджати, колегія суддів зазначає, що відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 , 1985 р.н., прибув в Україну разом з матір`ю в 1997 році. За період проживання в Україні не виявив бажання набути громадянства України, в 2012 році був документований паспортом РФ, посвідки на постійне чи тимчасове проживання в Україні не отримував. Фактично тривалий час перебував в Україні в нелегальний спосіб, за що притягався до відповідальності, що також встановлено судовими рішеннями. Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач мав можливість, однак не вжив жодних заходів для забезпечення свого легального проживання в Україні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2024 в адміністративній справі № 216/1619/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повне судове рішення складене 17.04.2024.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.І. Малиш

суддя А.В. Шлай