Справа № 520/4607/24
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 р. №520/4607/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (пров. Акварельний, буд. 1-3,с. Подвірки,Харківська обл., Харківський р-н,62371, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000558/2 від 27.11.2023 р.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000632/2 від 30.11.2023 р.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000671/2 від 30.11.2023 р.

В обґрунтування позову зазначено, що товариство при здійсненні митного оформлення товарів надало всі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість митниця, в порушення норм МК України, безпідставно прийняла оскаржувані рішення та неправомірно застосувала другорядний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем.

26.02.2024 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Від Харківської митниці Держмитслужби, надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення. Представник відповідача зазначив, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше. В документах, які подані при митному оформленні документи містились розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом з матеріалів справи встановлено, що між позивачем та TAI ZHOU XINDING CLUTCH Co., Ltd. (Китай) було укладено прямий контакт № CL 05092022 від 05.09.2022, за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує товар запасні частини, матеріали для ремонту автомобілів на умовах FOB Нінгбо, Китай. Асортимент товару визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту. (п. 1.1 Контракту).

Ціна товару, що поставляється, встановлюється у доларах США за одиницю товару і визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього Контракту. Ціна товару включає вартість упаковки, маркування, доставки до місця призначення та навантаження на судно, вартість експортних митних процедур, мит, податків, що сплачується при вивезенні (п. 3.2. Контракту).

Згідно з інвойсом № XD230629 від 29.06.2023 р., наданим продавцем, позивач ввіз на митну територію України товар на загальну суму 48910,20 доларів США.

27.11.2023 року з метою митного оформлення товару, позивач подав митну декларацію № 23UA58U0, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору заявлений до декларування, визначивши митну вартість яка становить 1863371,59 грн.

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано Контакт № CL 05092022 від 05.09.2022 р.; Інвойс № XD230629 від 29.06.2023 р; Пакувальний лист до інвойсу; Сертифікат про походження товару від 12.10.2023 р.; Платіжна інструкція № 52JKLN від 05.07.2023р.; Платіжна інструкція № 62JBKLN від 14.09.2023р. ; Коносамент № ZH230900141А від 19.09.2023 р.; Міжнародна товарно-транспортна накладна CMR б/н від 17.11.2023р.; Договір про транспортне - експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023 р., укладений між експедитором та ТОВ «Авто Тренд»; Рахунок щодо сплати вартості перевезення № 8885від 17.11.2023 р.; Довідку про витрати на транспортування вантажу № 12370 від 17.11.2023 р.; Заявка до договору про транспортне - експедиторське обслуговування 12.09.2023р.; Копія митної декларації країни відправлення 16653431.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів.

На запит митного органу, позивач направив митному органу лист № 11 від 27.11.2023р., в якому просив дозволити митне оформлення відповідно до вимог ст. 55 МКУ.

27.11.2023 року Харківською митницею Державної митної служби України було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000680 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA807000/2023/000558/2 від 27.11.2023 р., митну вартість товарів визначено за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних товарів) у розмірі 68298,40 дол. США

Декларантом оформлено товар під гарантію у порядку ч. 7 ст. 55 МК України оформивши товар за митною декларацією: 23UA30U6 від 27.11.2023 р. та додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною Декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом у розмірі 191 583,02 грн.

Позивач звернувся до Відповідача з Заявою № 24/01-4 від 24.01.2024 р. з проханням скасувати рішення про коригування митної вартості товару.

В обґрунтування заявленої митної вартості Позивач додатково надав Відповідачу роз`яснення щодо складової митної вартості та документи: Переклад експертної митної декларації; Акт виконаних робіт № 9057 від 27.11.2023 р. до транспортно-експедиційного договору; Платіжне доручення № 12070 від 01.12.2023 р. про оплату послуг експедитора.

У відповідь на звернення Позивача щодо перегляду рішення про коригування митної вартості Відповідачем надіслано лист від 01.02.2024р. про відмову в скасуванні рішень про коригування митної вартості.

Також судом встановлено, що між позивачем та KVR INTERNATIONAL CO., LTD. (Китай). було укладено прямий контакт № RA03082022 від 03.08.2022 р., за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує товар запасні частини, матеріали для ремонту автомобілів на умовах FOB Нінгбо, Китай. Асортимент товару визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту (п. 1.1 Контракту).

Ціна товару, що поставляється, встановлюється у доларах США за одиницю товару і визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього Контракту. Ціна товару включає вартість упаковки, маркування, доставки до місця призначення та навантаження на судно, вартість експортних митних процедур, мит, податків, що сплачується при вивезенні (п. 3.2. Контракту).

Згідно з інвойсом №UКЕ1 від 06.09.2023 р., наданому продавцем, Позивач ввіз на митну територію України товар на загальну суму 17668,90 доларів США.

29.11.2023 року з метою митного оформлення товару, позивач подав митну декларацію № 23UA51U1, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору заявлений до декларування, визначивши митну вартість у розмірі 672508,13 грн.

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: Контракт № RA03082022 від 03.08.2022 р.; Інвойс №КЕ1 від 06.09.2023 р.; Пакувальний лист б/н до інвойсу; Сертифікат про походження товару від 28.09.2023 р.;

Платіжна інструкція № 61JBKLN9 від 13.09.2023 р.; Коносамент № ZH230900143А від 19.09.2023р.; Міжнародна товарно-транспортна накладна CMR б/н від 21.11.2023р.; Договір про транспортне - експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023 р., укладений між експедитором та ТОВ «Авто Тренд»; Рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг №9024 від 22.11.2023р.; Довідку про витрати на транспортування вантажу №9305 від 22.11.2023 р.; Заявка до договору перевезення від 12.09.2023р. Копія митної декларації країни відправлення 16646830.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів.

На запит митного органу, позивач надав лист № 16 від 29.11.2023р., в якому просив дозволити митне оформлення відповідно до вимог ст. 55 МКУ.

30.11.2023 Харківською митницею було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000691 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000632/2 від 30.11.2023 р., митну вартість товарів визначено за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних товарів) у розмірі 28834,79 дол. США.

Декларантом оформлено товар під гарантію у порядку ч. 7 ст. 55 МК України оформивши товар за митною декларацією: 23UA08U0 від 30.11.2023 р. та додатково сплатив ПДВ у розмірі 81143,97 грн.

Позивач звернувся до Відповідача з Заявою № 07/02-3 від 07.02.2024р. з проханням скасувати рішення про коригування митної вартості товару.

В обґрунтування заявленої митної вартості Позивач додатково надав Відповідачу роз`яснення щодо складової митної вартості та документи: Переклад експертної митної декларації № 16646830; Акт звірки взаємних розрахунків станом на 29.11.2023р.; Акт виконаних робіт № 9310 від 30.11.2023 р. до транспортно-експедиційного договору; Платіжне доручення № 12076 від 01.12.2023 р. про оплату послуг експедитора.

У відповідь на звернення Позивача щодо перегляду рішення про коригування митної вартості Відповідачем надіслано лист від 15.02.2024р. про відмову в скасуванні рішень про коригування митної вартості.

Крім того, судом встановлено, що між позивачем Позивачем та YUHUAN CHANGHONG TRANSMISSION MACHINERY CO.,LTD (China) було укладено прямий контакт № RA03082022 від 03.08.2022 р., за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує товар запасні частини, матеріали для ремонту автомобілів на умовах FOB Нінгбо, Китай. Асортимент товару визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту (п. 1.1 Контракту).

Ціна товару, що поставляється, встановлюється у доларах США за одиницю товару і визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього Контракту. Ціна товару включає вартість упаковки, маркування, доставки до місця призначення та навантаження на судно, вартість експортних митних процедур, мит, податків, що сплачується при вивезенні (п. 3.2. Контракту).

Згідно з інвойсом №СЇ0 від 10.09.2023 р., наданому продавцем, Позивач ввіз на митну територію України товар на загальну суму 52851,80 доларів США.

29.11.2023 р. з метою митного оформлення товару Позивач надав до Відповідача митну декларацію № 23UA48U0, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору заявлений до декларування, визначивши митну вартість у розмірі 2014258,06 грн.

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: Контракт № РІО від 28.04.2023 р.; Інвойс №СЇ0 від 10.09.2023 р. ; Пакувальний лист б/н до інвойсу; Сертифікат про походження товару від 28.09.2023 р.; Платіжна інструкція № 001063065 від 22.08.2023р.; Платіжна інструкція № 000956829 від 03.05.2023р.; Коносамент № ZH230900143В від 19.09.2023р.; Міжнародна товарно-транспортна накладна CMR б/н від 21.11.2023р.; Договір про транспортне - експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023р.; Довідка про витрати на транспортування вантажу № 9305 від 22.11.2023 р.; Рахунок щодо сплати вартості перевезення №9024 від 22.11.2023р.; Заявка до договору перевезення № 9305 від 12.09.2023р.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів.

На запит митного органу, позивач направив митному органу лист № 17 від 29.11.2023р. з проханням дозволити митне оформлення відповідно до вимог ст. 55 МКУ.

30.11.2023 року Харківською митницею було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000693 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA807000/2023/000671/2 від 30.11.2023 р, митну вартість товарів визначено за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних товарів) у розмірі 17 709,84 дол. США.

Декларантом оформлено товар під гарантію у порядку ч. 7 ст. 55 МК України оформивши товар за митною декларацією: 23UA13U9 від 30.11.2023 р. та додатково сплатив мито у розмірі 47569,32 грн. та ПДВ у розмірі 104652,50 грн. Разом 152 221,82.

Позивач звернувся до Відповідача з Заявою № 07/02-2 від 07.02.2024 р. з проханням скасувати рішення про коригування митної вартості товару.

В обґрунтування заявленої митної вартості Позивач додатково надав Відповідачу роз`яснення щодо складової митної вартості та документи: Проформа інвойс від 28.04.23 р.; Проформа інвойс від 16.08.23 р.; Акт виконаних робіт № 9310 від 30.11.2023 р. до транспортно-експедиційного договору; Платіжне доручення № 12076 від 01.12.2023 р. про оплату послуг експедитора.

У відповідь на звернення Позивача щодо перегляду рішення про коригування митної вартості Відповідачем надіслано лист від 16.02.2024р. про відмову в скасуванні рішень про коригування митної вартості.

Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

За положеннями статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 7 травня 2020 року у справі № 1.380.2019.001625.

Повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про митну вартість товару.

Суд вказує, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 815/5274/16, від 05.07.2022 у справі № 804/150/16.

В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі № 260/695/19.

Щодо рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000558/2 від 27.11.2023 р. , суд зазначає наступне.

Судовим розглядом установлено, що митне оформлення товарів здійснювалось позивачем за основним методом (ціною договору).

Позивачем до митного оформлення подано митну декларацію, а також документи на підтвердження вартості товарів, що поставляються в Україну.

Відповідачем за результатами розгляду митної декларації та документів прийняте спірне рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000558/2 від 27.11.2023 р.

У графі 33 зазначеного рішення в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема: - наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству;

- відсутні, каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару:

- договір № ЄФ568023 про транспортно-експедиторське обслуговування надано від особи, яка не перевозила товар, у автодорожній накладній, зазначеним перевізником є Slobodian;

- відсутній переклад в експортній декларації та код, зазначений у експортній декларації не співпадає з кодом, який зазначений у митній декларації, а саме: ;

- в інвойсі №XD230420 не зазначено умов поставки;

- у рахунку на оплату №8885 від 17 листопада не вказані експедиційні послуги за межами території України, за маршрутом Ningbo-Gdansk).

Джерелом інформації для даного Рішення є наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС цінова інформація щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін: №UA40040/2023/34145 від 17.10.2023.

Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МКУ. Розрахунок митної вартості складає: товар №1 - 5,90 $/кг.

Надаючи оцінку доводам відповідача, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.

Ненадання декларантом повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Натомість, суд, дослідивши документи, подані позивачем до митного оформлення дійшов висновку, що останні містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

Щодо доводів митного органу про те, що договір № ЄФ568023 про транспортнеекспедиторське обслуговування надано від особи, яка не перевозила товар, у автодорожній накладній перевізником є Slobodin, судом встановлено наступне.

Декларантом до митниці було надано договір про транспортне експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023 р., укладений між Позивачем та експедитором ТОВ «Євро Форвардінг». Умовами даного договору передбачено, що експедитор зобов`язується організувати за рахунок клієнта транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних вантажів по території України і в міжнародному сполученні (п.1.1). При необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та другими організаціями. Документом, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями є транспортний документ коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна (2.1.1). Експедитор надає клієнту серед іншого довідку про транспортні витрати для пред`явлення в митні органи ( п. 2.1.6).

Експедитором ТОВ «Євро Форвардінг» було залучено до виконання замовлення ТОВ «Авто Тренд» перевізника, яким згідно CMR був Slobodin. Але Позивач не здійснював ніяких взаємовідносин з Slobodin.

У зв`язку з тим, що Позивач мав взаємовідносини саме з експедитором ТОВ «Євро Форвардінг» до митниці було надано довідку про транспортні витрати, а також рахунки на оплату саме від ТОВ «Євро Форвардінг».

Позивач не укладав ніяких угод з перевізником, не є стороною в цих угодах, тому і надати будь-які документи від імені перевізника не мав можливості.

Після розмитнення та доставки товару на склад, Позивачем було оплачено послуги експедитора та підписано акт виконаних робіт.

На підтвердження вартості перевезення та експедиторських послуг до митниці додатково було надіслано акт виконаних робіт № 9057 від 27.11.2023 р., укладений з експедитором та платіжне доручення № 12070 від 01.12.2023 р. про оплату послуг експедитора.

Також судовим розглядом встановлено, що в одному контейнері № MRSU6203927 перевозилося декілька партій товару від різних постачальників. Вага брутто товару від постачальника TAI ZHOU XINDING CLUTCH Co., Ltd. згідно пакувального листа та СМR складає 12246 кг. Експедитор в довідці вказав вартість транспортних витрат до кордону України з перевезення усього контейнера MRSU6203927 грн., а потім розподілив витрати пропорційно вазі товару.

Вартість транспортних витрат з доставки до кордону України товару, що постачався від TAI ZHOU XINDING CLUTCH Co., Ltd., склала 100 222.46 грн.

Таким чином, Позивачем були включені всі складові до розрахунку митної вартості товару, а сума витрат на транспортування товару до кордону України було підтверджено документально, а тому доводи відповідача в цій частині суд вважає необґрунтованими.

Твердження митниці, що в рахунку на оплату № 8885 від 17.11.2023 р. не вказані експедиційні послуги за межами кордону України за маршрутом Нингбо-Гданськ, суд важає безпідставними, оскільки в рахунку на оплату в графі 2 зазначені транспортно-експедиційні послуги за межами території України загалом по всьому маршруту.

Щодо посилань що декларантом підприємства було надано до митниці митну декларацію країни відправлення без перекладу на українську мову, суд зазначає, що переклад експертної митної декларації було надано до Відповідача разом с Заявою № 24/01-4 від 24.01.2024 р., поданою в рамках ст. 55 МКУ.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок. Згідно з листом Державної митної служби України від 08.10.2010 р. № 11/2-10.16/11627-ЕП, адресованим Начальникам регіональних митниць (крім Регіональної інформаційної митниці), Начальникам митниць, з метою вирішення питання практичної реалізації Угоди про інформаційне забезпечення між Держмитслужбою та Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати, 02.08.2010 підписано протокол, яким передбачено, зокрема, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР може використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації такої декларації та її перекладу на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати. Відтак, вимога органу доходів і зборів про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей.

Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.

Разом з цим, відповідачем ані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не наведено обставин в обґрунтування необхідності надання перекладу вказаної експортної декларації, пов`язаних з перевіркою або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації.

Щодо відсутності умов поставки в наданому до митного оформлення інвойсу, суд зазначає, що чинним законодавством Україні не закріплено ані форми інвойсу до зовнішньо-економічного контракту, ані обов`язкових реквізитів інвойсу та відсутня вимога вказувати умови поставки в інвойсі.

Відтак Позивачем умови поставки були узгоджені з продавцем в контракті № CL 05092022 від 05.09.2022 р. Товар поставлявся на умовах FOB Нінгбо, Китай.

Щодо відсутності відсутності, каталогів, специфікацій, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, суд зазначає наступне.

Митним Кодексом України не передбачено обов`язок декларанта надавати для митного оформлення товару інформацію та документи, які мали вплив на процес формування ціни. Це є лише правом декларанта в разі, якщо він заявляє митну вартість товару за визначенням митної вартості товарів на основі додавання вартості. Водночас, формування ціни товару здійснюється продавцем такого товару.

Відсутність загального прайс-листа від виробника товару не може бути підставою для коригування митної вартості товару, оскільки останній не є основним документом відповідно до частини 2 статті 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів; це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців і жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року у справі № 810/690/17, від 02 червня 2022 року у справі № 460/2674/20.

Суд зазначає, що Митниця не надала доказів на підтвердження обставин, що позивачем у митній декларації було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Позивач надав необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості, проте митний орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення № UA807000/2023/000558/2 від 27.11.2023 р. про коригування митної вартості товарів прийняте відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000632/2 від 30.11.2023 р., суд зазначає наступне.

У графі 33 зазначеного рішення в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять вcix відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема:

- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству;

- відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- відсутня переклад експортна декларація, що суперечить вимогам ст. 254 МКУ;

- згідно платіжній інструкції 61JBKLN9, наданій до митного оформлення не є зрозумілим за якою партією товару здійснено оплату, в призначенні платежу відсутнє посилання на будь-який інвойс, сума зазначена в платіжній інструкції не співпадає з сумою, зазначеною в інвойсі UKE1, наданому до митного оформлення;

- транспортний рахунок на оплату від 22.11.2023 № 9024 та довідка про транспортні витрати від 22.11.2023 № 9305 нанадо від особи, яка безпосередньо не здійснювала перевезення згідно даних CMR, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості;

- відсутній договір на транспортно-експедиторське обслуговування з особою, зазначеною в CMR, наданому до митного оформлення;

- відсутні банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» та умовам п. 4.1.3 договору про транспортно експедиторське обслуговування від 07.02.2023 №ЄФ568023;

- відсутній договір щодо морського перевезення;

- відсутні банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського фрахту, передбачений умовами коносаменту № ZH230900143A;

- згідно транспортного рахунку на оплату від 22.11.2023 № 9024 та довідки про транспортні витрати від 22.11.2023 № 9305 вартість фрахту складає 29 989,18 грн за 40 ф контейнер за маршрутом Ningbo-Gdansk, що суперечить інформації, зазначеної в листі ДП «Укрпромзовнішексnертиза» від 27.07.2023 №15/15-02-05/713408

Джерелом інформації для даного Рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація на подібний (аналогічний) товар, оформлений у максимально наближений час, що наявні: №UA500080/2023/10970 від 11.11.2023.

Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів у відповідності до статті 60 МКУ. Розрахунок митної вартості складає: товар 1) 9,45 $/кг.

Натомість, суд, дослідивши документи, подані позивачем до митного оформлення дійшов висновку, що останні містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

Щодо наявності рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству суд враховує, що цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС) не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації позивача, оскільки автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Саме такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 19.03.2021 по справі № 820/5525/16.

Щодо відсутності перекладу експертної митної декларації, судом встановлено, що його було надано до Відповідача разом с Заявою № 07/02-3 від 07.02.2024р., поданою в рамках ст. 55 МКУ.

Щодо неможливості встановити за якою партією товару здійснено оплату, судом встановлено наступне.

Платіжна інструкція № 61JBKLN9 від 13.09.2023 р., яку було надано до митниці, містить реквізити платника, реквізити отримувача, номер контракту за яким здійснено оплату.

Отримувачем є виробник, продавець за контрактом - KVR International Co., Ltd, оплата здійснена за контрактом № RA03082022 від 03.08.2022р.

Тобто, можна встановити, що оплату здійснено саме за контрактом, за яким здійснювалося митне оформлення товару.

Також судом встановлено, що на підтвердження наявності передплати на момент митного оформлення товару до Відповідача було надіслано додатково акт звірки взаємних розрахунків станом на 29.11.2023р.

Щодо неспівпадіння суми в платіжній інструкції з сумою інвойсу, судом встановлено, що ТОВ «Авто Тренд» здійснило одночасно оплату декількох партій товару, саме тому суми не співпадають.

Разом із тим, законодавство України не забороняє здійснювати декілька попередніх оплат за товар покупцем на користь продавця, не забороняє здійснювати часткову поставку товару та не вимагає, щоб сума оплати, вказана в платіжних документах, співпадала з сумою поставки товару.

За таких підстав посилання відповідача в цій частині суд вважає необґрунтованим.

Щодо зауважень митного органу про не підтвердження транспортних витрат, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що декларантом до митниці було надано договір про транспортноекспедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023 р., укладений між Позивачем та експедитором ТОВ «Євро Форвардінг».

Умовами даного договору передбачено, що експедитор зобов`язується організувати за рахунок клієнта транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних вантажів по території України і в міжнародному сполученні (п.1.1). При необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та другими організаціями. Документом, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями є транспортний документ коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна (2.1.1). Експедитор надає клієнту серед іншого довідку про транспортні витрати для пред`явлення в митні органи ( п. 2.1.6).

Експедитором ТОВ «Євро Форвардінг» було організоване морське перевезення від Китаю до Польщі, на підтвердження чого до митниці надано коносамент № ZH230900143А від 19.09.2023р. та було залучено до виконання замовлення автомобільного перевізника, яким згідно CMR від 21.11.23р. був FOP. Але Позивач не здійснював ніяких взаємовідносин з перевізниками.

У зв`язку з тим, що Позивач мав взаємовідносини саме з експедитором ТОВ «Євро Форвардінг» до митниці було надано довідку про транспортні витрати, а також рахунок на оплату саме від ТОВ «Євро Форвардінг».

Позивач не укладав ніяких угод з перевізниками, не є стороною в цих угодах, тому і надати будь-які документи від імені перевізників, не має можливості.

Після розмитнення та доставки товару на склад Позивачем було оплачено послуги експедитора та підписано акт виконаних робіт. На підтвердження вартості транспортно- експедиторських послуг до Відповідача додатково було надіслано акт виконаних робіт № 9310 від 30 листопада 2023 р., укладений з експедитором та платіжне доручення № 12076 від 01.12.2023 р. про оплату послуг експедитора.

Таким чином, Позивачем були включені всі складові до розрахунку митної вартості товару, а сума витрат на транспортування товару вагою брутто 4118,63 кг. до кордону України в розмірі 29 989,18 грн. підтверджена належним чином оформленими документами.

Доводи віпровідача, що згідно транспортного рахунку на оплату від 22.11.2023 № 9024 та довідки про транспортні витрати від 22.11.2023 № 9305 вартість фрахту складає 29 989,18 грн за 40 ф контейнер за маршрутом Ningbo-Gdansk, що суперечить інформації, зазначеної в листі ДП «Укрпромзовнішексnертиза» від 27.07.2023 №15/15-02-05/713408», суд вважає необґрунтованими, оскільки митний орган при винесені рішення має керуватися чинним законодавством України. Лист Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» не є нормативно-правовим актом, не може застосовуватися як підстава для коригування митної вартості товарів та не містять жодного правового обов`язку для суб`єктів господарювання або митниці.

Щодо відсутності відсутності, каталогів, специфікацій, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, суд зазначає наступне.

Митним Кодексом України не передбачено обов`язок декларанта надавати для митного оформлення товару інформацію та документи, які мали вплив на процес формування ціни. Це є лише правом декларанта в разі, якщо він заявляє митну вартість товару за визначенням митної вартості товарів на основі додавання вартості. Водночас, формування ціни товару здійснюється продавцем такого товару.

Відсутність загального прайс-листа від виробника товару не може бути підставою для коригування митної вартості товару, оскільки останній не є основним документом відповідно до частини 2 статті 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів; це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців і жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року у справі № 810/690/17, від 02 червня 2022 року у справі № 460/2674/20.

Суд зазначає, що Митниця не надала доказів на підтвердження обставин, що позивачем у митній декларації було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Позивач надав необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості, проте митний орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення UA807000/2023/000632/2 від 30.11.2023 р. про коригування митної вартості товарів прийняте відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000671/2 від 30.11.2023 р., судом встановлено наступне.

У графі 33 зазначеного рішення в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено що подані документи містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству;

- відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) від дійсного виробника товару;

- відсутня експортна декларація, що передбачена п.2.3 Контракту РІ8 від 28.04.2023.

- транспортний рахунок на оплату від 22.11.2023 № 9024 та довідка про транспортні витрати від 22.11.2023 № 9305 нанадо від особи, яка безпосередньо не здійснювала перевезення згідно даних CMR, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості.

- відсутній договір на транспортно-експедиторське обслуговування з особою, зазначеною в CMR, наданому до митного оформлення;

- відсутні банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» та умовам п. 4.1.3 договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 07.02.2023 №ЄФ568023;

- відсутній договір щодо морського перевезення;

- відсутні банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського фрахту, передбачений умовами коносаменту № ZH230900143В;

- в платіжних інструкціях №001063065 та 000956829 в графі 70 зазначені проформи-інвойси, які не надано до митного оформлення.

Джерелом інформації для даного Рішення по товару-є наявна у митного органу цінова інформація на подібний (аналогічний) товар, оформлений у максимально наближений час, що наявні: №UA100320/2023/033119 від 10.10.2023.

Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів у відповідності до статті 60 МКУ. Розрахунок митної вартості складає: товар 1) 4,32 $/кг.

Натомість, суд, дослідивши документи, подані позивачем до митного оформлення дійшов висновку, що останні містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

Щодо не надання позивачем копії експортної митної декларації ,суд зазначає наступне.

Позивач у Заяві № 07/02-2 від 07.02.2024 р. повідомив митний орган, що копія митної декларації країни відправлення відсутня.

Разом із тим, суд зазначає, що в розумінні частини 2 статті 53 МК України експортна декларація, не є основним документом, що підтверджує митну вартість.

При вирішенні спірного питання суд враховує також правову позицію, викладену листі Європейської комісії до Держмитслужби щодо експортних декларацій країни відправлення від 27 березня 2008 року TAXUD.B.5/JZ/sk D(2008) 17044 (Брюссель), відповідно до міжнародних митних стандартів, транспортні документи та/або інвойси, але не експортна декларація, мають бути представлені імпортером для підтвердження та перевірки митної декларації. Ці документи містять достатню інформацію щодо країни відправлення/призначення, вартості товару тощо.

Отже інвойс, засвідчений підписом та скріплений печаткою, є належним та допустимим засобом доказування митної вартості, якщо орган доходів та зборів не доведе, що такий інвойс, данні з якого позивач врахував при визначенні митної вартості, отримано з порушенням закону.

Щодо зауважень митного органу про не підтвердження транспортних витрат, суд зазначає наступне.

Декларантом до митниці було надано договір про транспортноекспедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023 р., укладений між ТОВ «Авто Тренд» та експедитором ТОВ «Євро Форвардінг». Умовами даного договору передбачено, що експедитор зобов`язується організувати за рахунок Клієнта транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних вантажів по території України і в міжнародному сполученні (п.1.1). При необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та другими організаціями. Документом, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями є транспортний документ коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна (2.1.1). Експедитор надає Клієнту серед іншого довідку про транспортні витрати для пред`явлення в митні органи ( п. 2.1.6).

Експедитором ТОВ «Євро Форвардінг» було організоване морське перевезення від Китаю до Польщі, на підтвердження чого до митниці надано коносамент № ZH230900143В від 19.09.2023р. та було залучено до виконання замовлення автомобільного перевізника, яким згідно CMR від 21.11.23р. був FOP Hrysko. Але Позивач не здійснював ніяких взаємовідносин з перевізниками.

У зв`язку з тим, що Позивач мав взаємовідносини саме з експедитором ТОВ «Євро Форвардінг» до митниці було надано довідку про транспортні витрати, а також рахунок на оплату саме від ТОВ «Євро Форвардінг». Позивач не укладав ніяких угод з перевізниками, не є стороною в цих угодах, тому і надати будь-які документи від імені перевізників, не має можливості.

Після розмитнення та доставки товару на склад, Позивачем було оплачено послуги експедитора та підписано акт виконаних робіт. На підтвердження вартості перевезення та експедиторських послуг до Відповідача разом с заявою про перегляд рішення додатково було надіслано акт виконаних робіт № 9310 від 30 листопада 2023 р., укладений з експедитором та платіжне доручення № 12076 від 01.12.2023 р. про оплату послуг експедитора.

Таким чином, Позивачем були включені всі складові до розрахунку митної вартості товару, а сума витрат на транспортування товару вагою брутто 12680,9 кг до кордону України в розмірі 92334,06 грн., що підтверджено документально.

Щодо відсутності проформи інвойсу, зазначеної в гр. 70 платіжних інструкцій № 001063065, № 000956829, суд зазначає наступне.

При винесенні Рішення про коригування митної вартості митний орган у надісланому повідомлені не вимагав у декларанта проформи інвойси.

Після ознайомленням з текстом рішення Позивачем проформи інвойси № PI8 від 28.04.2023 р. та № PI0 від 16.08.2023 р., вказані в гр.70 платіжних інструкцій № 001063065, № 000956829 було надіслано до митниці разом с заявою № 07/02-2 від 07.02.2024 р., поданою в рамках ст. 55 МКУ для перегляду рішення. Крім того, було роз`яснено, що продавець здійснив часткову поставку товару, зазначеного в цих проформах інвойсах.

03.05.2023р. Позивач здійснив часткову оплату за проформою інвойсом № PI8 від 28.04.2023 р., що підтверджується платіжною інструкцією № 000956829 на суму 19449,66 дол. США.

22.08.2023р. Позивач здійснив часткову оплату за проформою інвойсом № PI0 від 16.08.2023, що підтверджується платіжною інструкцією № 001063065 на суму 45397,74 доларів США.

В вересні 2023 р. продавець здійснив відвантаження товару на суму 52851,80 доларів США та на відвантажений товар видав комерційний інвойс від 10.09.2023 р.

Отже, надані декларантом до митниці документи в повній мірі підтверджують оплату за імпортований Позивачем товар.

Щодо відсутності відсутності, каталогів, специфікацій, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, суд зазначає наступне.

Митним Кодексом України не передбачено обов`язок декларанта надавати для митного оформлення товару інформацію та документи, які мали вплив на процес формування ціни. Це є лише правом декларанта в разі, якщо він заявляє митну вартість товару за визначенням митної вартості товарів на основі додавання вартості. Водночас, формування ціни товару здійснюється продавцем такого товару.

Відсутність загального прайс-листа від виробника товару не може бути підставою для коригування митної вартості товару, оскільки останній не є основним документом відповідно до частини 2 статті 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів; це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців і жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року у справі № 810/690/17, від 02 червня 2022 року у справі № 460/2674/20.

Суд зазначає, що Митниця не надала доказів на підтвердження обставин, що позивачем у митній декларації було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Позивач надав необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості, проте митний орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення № UA807000/2023/000671/2 від 30.11.2023 р. про коригування митної вартості товарів прийняте відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, суд враховує, що спірні рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованих митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки.

Відповідач обмежився лише посиланням на номер та дату митних декларацій, які були взяті за основу для коригування митної вартості оцінюваних товарів, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань, зокрема, не зазначивши митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТ ЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Водночас, Верховний Суд у постановах від 9 вересня 2020 року (справа №400/3133/18), від 8 лютого 2019 року (справа № 825/648/17) вказував, що Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, передбачають, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити, окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Щодо відшкодування позивачу витрат на надання професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз долучених позивача до матеріалів справи доказів свідчить, що 04.01.2024 р. між ТОВ «Авто Тренд» та ТОВ «ЗМЗ ПС» укладений договір про надання правничої (правової) допомоги № 04/01-24C. Відповідно до п.1.1. договору про надання правничої допомоги ТОВ «ЗМЗ ПС» взяло на себе зобов`язання надавати Позивачу професійну правову допомогу, а саме: юридичні послуги по представництву інтересів Позивача в будь-яких судах, в тому числі Харківському окружному адміністративному суді, Другому апеляційному адміністративному суді, Верховному суді України.

Відповідно до п. 3.1. Договору про надання правничої допомоги сторони узгодили, що Позивач здійснює попередню оплату юридичних послуг в розмірі, узгодженому сторонами в додаткових угодах до цього договору.

14.02.2024р. сторони уклали Додаткову угоду № 3, якою узгодили наступне:

ТОВ «ЗМЗ ПС» зобов`язується надати юридичні послуги по представництву інтересів Позивача в Харківському окружному адміністративному суді, Другому апеляційному адміністративному суді, Верховному суді України за позовом ТОВ «Авто Тренд» до Харківської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів: - № UA807000/2023/000558/2 від 27.11.2023 р. - № UA807000/2023/000632/2 від 30.11.2023 р. - № UA807000/2023/000671/2 від 30.11.2023 р. Сторони узгодили, що ТОВ «Авто Тренд» здійснює попередню оплату юридичних послуг на рахунок ТОВ «ЗМЗ ПС» в розмірі 9 000,00 без ПДВ за підготовку позовної заяви та відповіді на відзив.

14.02.2024 р. Позивач здійснив попередню оплату послуг в розмірі 9 000,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 12498 з відміткою банку про виконання платежу.

Таким чином, на час подання позову, орієнтовна сума витрат Позивача на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції складає 9 000,00 грн.

Відповідно до Акту прийому-передачі виконаних послуг від 13.03.2024 р. загальний розмір витрат Позивача на професійну правову допомогу по справі № 520/4607/24 склав 9000,00 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц.

Відповідачем по справі надано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи надане відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та те, що справа, по якій адвокатом надано послуги, є справою незначної складності, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без виклику стрін , суд зазначає, що складання адвокатом в рамках даної адміністративної справи документів, такі послуги не є послугами значного обсягу, суд дійшов висновку про те, що заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню у сумі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (пров. Акварельний, буд. 1-3,с. Подвірки,Харківська обл., Харківський р-н,62371, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000558/2 від 27.11.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000632/2 від 30.11.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000671/2 від 30.11.2023 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" () за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6374,23 грн (шість тисяч триста сімдесят чотири гривні 23 копійки).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" () витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 (три тисячі гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бідонько А.В.