Справа № 240/39906/21
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/39906/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

17 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮА Ледер" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮА Ледер" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління ДПС у Житомирській області від 22.10.2021 №18311/6/06-30-18-05-18 у прийнятті поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" в податкової декларації № від 19.10.2021 з податку на додану вартість за вересень 2016 року з додатками.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" є платником податків, в тому числі й податку на додану вартість, та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Житомирській області.

19 жовтня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2021 року разом із: Додатком 1 "Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в ЄРПН, та про податковий кредит з урахуванням його коригування" (а.с.9); Додатком 3 "Розрахунок суми бюджетного відшкодування" (а.с.11), в якому зазначив, що сума, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, становить 7911155,00 гривень; а також Додатком 4 "Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника" (а.с.12), в якій на підставі ст. 200 ПК України просило зазначене в податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2021 року бюджетне відшкодування в розмірі 7911155,00 гривень перерахувати на рахунок товариства.

Згідно з надісланими Товариству з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" квитанціями №2, вищезазначена податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2021 року разом із додатками були прийняті контролюючим органом та зареєстровані за №.

Після прийняття Відділом контролю за відшкодуванням ПДВ Управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС у Житомирській області був проведений аналіз поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" звітності з податку на додану вартість за вересень 2021 року, та за його результатами встановлено, що при поданні декларації товариством порушено вимоги п. 48.3 ст. 48 ПК України та не зазначено всіх обов`язкових реквізитів, а саме в декларації були відсутні ініціали, прізвище та реєстраційний номер особи, відповідальної за ведення бухгалтерського обліку. У зв`язку з чим, Управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків звернулось до начальника Головного управління ДПС у Житомирській області із службовою запискою, в якій, керуючись наказом ДФС від 04.08.2017 №515 "Про затвердження Регламенту комп`ютерної обробки податкової звітності, звітності з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншої звітності в органах ДФС", зазначило про необхідність присвоєння звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" із податку на додану вартість за вересень 2021 року статусу "Історія подання".

22 жовтня 2021 року Головне управління ДПС у Житомирській області листом №18311/6/06-30-18-05-18 повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер", що при поданні податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2021 року ним порушено п. 48.3 ст. 48 ПК України, наказ ДФС України від 04.08.2017 №515 "Про затвердження Регламенту комп`ютерної обробки податкової звітності, звітності з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншої звітності в органах ДФС" та п. 7 наказу Міністерства фінансів від 28.01.2016 №21 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", оскільки не зазначено обов`язкових реквізитів. Крім того, Головне управління ДПС у Житомирській області в листі вказало, що через вказані порушення, звітність Товариства з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" з податку на додану вартість за вересень 2021 року (№ від 19.10.2021) не визнано як податкову звітність.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, повідомлення Головного управління ДПС у Житомирській області від 22.10.2021 №18311/6/06-30-18-05-18 про відмову у прийнятті звітності Товариство з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" отримало 03 листопада 2021 року.

Не погоджуючись з відмовою у прийнятті звітності, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" звернулось до Державної податкової служби України зі скаргою на дії Головного управління ДПС у Житомирській області. Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що вказана скарга була надіслана рекомендованим листом 08.11.2021 та отримана Державною податковою службою України 12.11.2021. Однак, відповіді на свою скаргу позивач не отримав, доказів протилежного відповідач до суду не надав.

Вважаючи протиправними дії Головного управління ДПС у Житомирській області щодо не прийняття податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" звернулось з даним позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Згідно з пунктами 200.1., 200.2, 200.4 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктами 200.7, 200.8, 200.9 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Порядок надання податкової декларації з податку на додану вартість та строки розрахунків з бюджетом визначений в статті 203 ПК України, яка передбачає, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

За визначенням, наведеним в пункті 46.1. статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 46.5. ст. 46 ПК України).

Вимоги до складання податкової декларації визначені статтею 48 ПК України.

Згідно з пунктом 48.1. статті 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

При цьому, обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків (п. 48.1. ст. 48 ПК України).

Підпункт 48.3. статті 48 ПК України визначає, що податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: - тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); - звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; - звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); - повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; - код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; - реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); - місцезнаходження (місце проживання) платника податків; - найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; - дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); - інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; - ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; - підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно з підпунктами 48.5.1 та 48.5.3 пункту 48.5 статті 48 ПК України податкова декларація повинна бути підписана:

- керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу;

- особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації згідно із договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність накладеного на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки платника податку.

Аналогічні норми закріплені в пункті 7 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289.

Згідно з пунктом 48.7. статті 48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Відповідно до правових норм пункту 49.3. статті 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Єдиною підставою для неприйняття податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність кваліфікованого електронного підпису чи печатки такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії відповідного сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа, містить достовірні обов`язкові реквізити та надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Згідно з пунктом 49.8 статті 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

При цьому, пункт 49.9 статті 49 ПК України визначає, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою:

- за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про прийняття податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв`язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою;

- у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється (п. 49.10 ст. 49 ПК України).

Відповідно до положень пункту 49.11 статті 49 ПК України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48, а також недотримання вимог абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Відповідно до п.п. 49.12.2 п. 49.12 ст. 49 ПК України у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Отже, системний аналіз наведених правових норм свідчить про наявність у контролюючого органу обов`язку під час прийняття податкової декларації перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. У разі подання податкової декларації, заповненої з порушенням вказаних приписів ПК України, контролюючий орган зобов`язаний надіслати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Судом встановлено, що повідомлення Головного управління ДПС у Житомирській області від 22.10.2021 №18311/6/06-30-18-05-18 про відмову у прийнятті поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2021 року, містить лише загальну підставу для відмови в прийнятті звітності - порушення товариством вимог п.48.3 ст. 48 ПК України. Проте, конкретної інформації про те, які саме обов`язкові реквізити не були зазначені позивачем в поданій декларації, контролюючий орган у своєму повідомленні не вказав, тим самим не повідомив позивача про дійсні причини та підстави неприйняття його податкової звітності.

Суд зауважує, що загальне посилання контролюючого органу на правомірність відмови у прийнятті податкової декларації через порушення вимог п.48.3 ст. 48 ПК України без повідомлення при цьому, які саме обов`язкові реквізити не були зазначені в цій декларації, є протиправним та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про причини неприйняття його звітності та мати можливість усунути допущені порушення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова податкового органу у прийнятті поданої ТОВ "Юа Ледер" податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2021 року є формальною, оскільки об`єктивно не містять чіткого визначення підстав та мотивів її прийняття, а тому не може бути визнана законною та обґрунтованою.

Наведене свідчить про протиправність відмови Головного управління ДПС у Житомирській області від 22.10.2021 №18311/6/06-30-18-05-18 у прийнятті поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" в податкової декларації № від 19.10.2021 з податку на додану вартість за вересень 2016 року з додатками.

Відносно доводів апелянта про те, що в податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" не було зазначено такого обов`язкового реквізиту, як ініціали, прізвище та реєстраційний номер особи, відповідальної за ведення бухгалтерського обліку, що й стало підставою для відмови у прийнятті цієї декларації, необхідно зазначити, що згідно з положеннями підпункту 48.5.1 пункту 48.5 статті 48 ПК України у разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником. При цьому, ініціали, прізвище та реєстраційний номер особи, відповідальної за ведення бухгалтерського обліку, а також її підпис будуть обов`язковими реквізитами податкової декларації лише у випадку наявності в платника податку особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку та подання податкових декларацій. Водночас, у разі, коли ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації здійснює безпосередньо керівник платника податку, який і підписує таку податкову декларацію, то зазначення в ній таких реквізитів, як ініціали, прізвище та реєстраційний номер особи, відповідальної за ведення бухгалтерського обліку, виключається.

Дослідивши податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" з податку на додану вартість за вересень 2021 року суд вірно встановив, що вона подана та підписана керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" Іваном Чербаджі та у відповідних графах містить визначені підпунктом 48.3. статті 48 ПК України обов`язкові реквізити, які стосуються керівника, а саме: його прізвище, ініціали та реєстраційний номер облікової картки платника податків. Крім того, вказана декларація була підписана керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" Іваном Чербаджі шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та печатки, що підтверджується інформацією про її прийняття, вказаною в квитанції №2. Зазначене свідчить про дотримання вимог підпунктів 48.3. та 48.54 статті 48 ПК при подачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2021 року.

В свою чергу, відповідач не надав до суду жодного доказу, який підтверджував би наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" посадової особи, яка перебуває з ним у трудових відносинах та до обов`язків якої належить відповідальність за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової звітності.

Відсутність у платника податків посадової особи, до обов`язків якої належить відповідальність за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової звітності, та ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації здійснює безпосередньо керівником такого платника податку, виключає необхідність зазначення в податковій декларації таких реквізитів, як ініціали, прізвище та реєстраційний номер особи, відповідальної за ведення бухгалтерського обліку.

Відтак, в спірних правовідносинах ініціали, прізвище та реєстраційний номер особи, відповідальної за ведення бухгалтерського обліку не могли бути зазначені в податковій декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" з податку на додану вартість за вересень 2016 року, так як ведення бухгалтерського обліку та подання цієї податкової декларації здійснювалось безпосередньо керівником товариства.

В контексті зазначено суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у спірних правовідносинах у відповідача були відсутні законні підстави для відмови позивачу у прийнятті цієї декларації.

З огляду на зазначене, відмова Головного управління ДПС у Житомирській області від 22.10.2021 №18311/6/06-30-18-05-18 в прийнятті поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Юа Ледер" в податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2016 року з додатками (№ від 19.10.2021) є протиправною.

Оскільки рішення суду в частині відмовлених позовних вимог, сторонами в апеляційному порядку не оскаржено, відповідно, колегією суддів не переглядається з врахуванням вимог ст. 308 КАС України.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні даного публічно-правового спору, суд правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року, в межах доводів апеляційної скарги відповідача відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.