Справа № 200/260/20-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року справа №200/260/20-а

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 р. у справі № 200/260/20-а (головуючий І інстанції Михайлик А.С. ) за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності щодо не поновлення виплати пенсії, визнання протиправним та скасування рішення про відмову у поновленні виплати пенсії, оформлене листом від 24.06.2019, зобов`язання поновити виплату пенсії з 07.10.2009 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено частково, а саме суд:

Визнав протиправним та скасував рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.09.2019 про відмову ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії.

Зобов`язав Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 з компенсацією втрати частини доходів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Стягнув з бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок на користь ОСОБА_1 .

23.12.2020 видано виконавчі листи у справі.

Позивач звернулась до суду із заявою про зобов`язання відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання даного рішення у справі, оскільки рішення станом на теперішній час не виконано.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі № 200/260/20-а за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме суд:

Зобов`язав Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.09.2020 у справі № 200/260/20-а в частині поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 з компенсацією втрати частини доходів.

Попередив відповідача, що відповідно до ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може, зокрема, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

16.11.2023 ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду із заявою про заміну відповідача (боржника) у цій справі на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки останнім набуті права та обов`язки відповідача (боржника), через реорганізацію органів Пенсійного фонду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі, а саме судом:

Замінено боржника у виконавчих листах, виданих з примусового виконання рішення у справі № 200/260/20-а з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; ).

Також, представник позивача звернувся до суду із заявою про зобов`язання відповідача повторно подати у десятиденний строк звіт про виконання даного рішення у справі та про накладення на відповідача штрафу через його неподання, оскільки рішення станом на теперішній час не виконано всупереч встановлення судового контролю ухвалою від 10.11.2021.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року залишено без задоволення заяву представника ОСОБА_1 про повторне встановлення судового контролю та накладення штрафу за неподання звіту про виконання рішення суду у справі № 200/260/20-а.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду від 27 липня 2023 року про залишення без задоволення заяви про повторне встановлення судового контролю та накладення штрафу, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду, прийняти нове рішення яким задовольнити заяву.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що поданий звіт та долучені до нього докази не отримувались позивачем, тому були порушені її права при розгляді справи визначені ст. 44 КАС України. Надані відповідачем суду докази не можуть свідчити про належне виконання судового рішення та є достатніми для відмови у його прийнятті та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в у Донецькій області подати у десятиденний строк звіт про виконання Рішення суду від 02.09.2020 року та накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області - ОСОБА_2 , відповідальну за багаторазове невиконання обов`язку стосовно виконання рішення суду від 02.09.2020 року у справі №200/260/20-а, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено частково, зокрема, зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 з компенсацією втрати частини доходів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.09.2020 у справі № 200/260/20-а в частині поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 з компенсацією втрати частини доходів.

02 грудня 2021 відповідачем-? до суду першої інстанції подано Звіт про виконання судового рішення по справі №200/260/20-а за позовом ОСОБА_1 , відповідно до якого рішення суду було виконано управлінням в повному обсязі, в межах функціональних повноважень та нормативно - правового поля, а саме: проведено нарахування пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, відповідно до розпорядження управління від 23.10.2021 року. Сума доплати за рішенням суду за період з 07.10.2009 становить - 5 363,12 грн. Виплату пенсії ОСОБА_1 проведено в листопаді 2021 року. Таким чином, зобов`язання провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 з компенсацією втрати частини доходів виконано виходячи з діючої нормативно-правової бази виконано в повному обсязі.

Додатки: Рішення про перерахунок пенсії від 23.10.2021; Копія Витягу з ІКІС ПФУ щодо виплати пенсії ОСОБА_1 ; Копія розпорядження про розрахунок компенсації.

Відмовляючи в задоволені заяви позивача про повторне встановлення судового контролю та накладення штрафу за неподання звіту, суд першої інстанції виходив з того, що звіт відповідачем подано, підстав для встановлення судового контролю та накладення штрафу за неподання звіту станом на теперішній час немає.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 року, «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частин 1 та 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Норма статті 382 КАС України не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.

У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові ВС від 03.04.2019 року у справі №820/4261/18.

Суд зазначає, що стаття 382 КАС України регулює порядок застосування судового контролю таким чином, що процесуальна можливість зобов`язання подати звіт існує у суду тільки та виключно на стадії прийняття судового рішення, яким спір вирішується по суті заявлених позовних вимог, оскільки положення ч. 1 ст. 382 КАС України не встановлюють зазначеного обмеження. За змістом вказаної норми права обов`язок подати звіт про виконання судового рішення може встановити суд, який його ухвалив. Таке питання може бути вирішене судом одночасно з прийняттям рішення, так і після завершення розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 539/3406/17 також не погодився із висновком про те, що ст. 382 КАС України регулює порядок застосування судового контролю таким чином, що процесуальна можливість зобов`язання подати звіт існує у суду тільки та виключно на стадії прийняття судового рішення, яким спір вирішується по суті заявлених позовних вимог. Верховний Суд зазначив, що законодавець у вказаній нормі процесуального кодексу фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд. Такий контроль здійснюється саме після прийняття судового рішення.

У межах цієї справи позивач просив скасувати рішення про відмову у поновленні виплати пенсії та зобов`язати поновити виплату пенсії з 07.10.2009 з компенсацією втрати частини доходів.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням суду від 02 вересня 2020 року було зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 з компенсацією втрати частини доходів.

Отже, спірним у цій справі питанням було право позивача на поновлення виплати пенсії з дати припинення - 07.10.2009, з одночасним отримання компенсації втрат частини доходів.

Зі звіту відповідача-? вбачається, що позивачу відповідно до розпорядження управління від 23.10.2021 нарахована сума пенсії за період з 07.10.2009 та компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, яка виплачена в листопаді 2021 року у розмірі 5 363,12 грн. Зазначене підтверджується додатками поданими до звіту, а саме: рішення про перерахунок пенсії від 23.10.2021; копія Витягу з ІКІС ПФУ щодо виплати пенсії ОСОБА_1 ; копія розпорядження про розрахунок компенсації у сумі 5,28 грн.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач фактично не погоджується з розрахунком та нарахованою сумою пенсії та компенсації.

Зазначені обставини та питання не розглядалось судом у межах цієї справи.

Ураховуючи вказане, помилковими є посилання позивача на те, що у спірних правовідносинах наявні обставини визначенні статтею 382, 383 КАС України.

Суд зауважує, що вимоги позивача у межах цієї заяви, можуть бути заявлені окремим адміністративним позовом та повинні оцінюватися судом на предмет правомірності таких вимог.

Подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 30 березня 2023 року у справі №200/2737/21-а, від 15 червня 2023 року у справі № 420/18923/21.

З огляду на наведене вище, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява позивача не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем рішення суду виконано, а позивачем фактично заявлені вимоги які не були предметом судового розгляду.

Щодо порушення судом прав позивача визначених ст. 44 КАС України, суд звертає увагу, що справа про повторне встановлення судового контролю судом розглянута в письмовому провадженні відповідно до ст.382 КАС України та за наявності заяви позивача та його представника про розгляд справи без їх участі.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України, обумовлює для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст.308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 р. у справі № 200/260/20-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 р. у справі № 200/260/20-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 17 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: І.Д. Компанієць

А.В. Гайдар