Справа № 607/15774/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 607/15774/23 пров. № А/857/3317/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції,

на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 листопада 2023 року (суддя Кунцьо С.В., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м. Тернопіль, дата складання повного тексту 01.11.2023),

в адміністративній справі №607/15774/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції,

про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

У серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову серії БАБ №720827 від 10.08.2023 по справі про адміністративне правопорушення передбачене за ч.4 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи такі безпідставними, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.11.2023 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №720827 від 10.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень, а провадження у справі - закрито. Стягнуто в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 536,80 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився Департамент патрульної поліції та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та визначив встановленими недоведені обставини, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що основною підставою для задоволення позову ОСОБА_1 суд першої інстанції вказав порушення працівниками поліції прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме ненадання позивачу можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. З цього приводу зазначає апелянт, що на місці зупинки після заявленого клопотання про намір скористатися правничою допомогою ОСОБА_1 спочатку вимагав у поліцейських викликати адвоката, а потім не назвав ні імені, ні контактів такого адвоката, і зрештою дав негативну відповідь на запитання поліцейської, чи потрібен адвокат саме під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Клопотання про перенесення розгляду справи з метою скористатися правничою допомогою від позивача не надходило.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 01.11.2023, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи не подавали, хоча належним чином усі були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників).

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Відносно позивача ОСОБА_1 інспектором взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП Бучак І.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №720827 від 10.08.2023 за ч.4 ст.126 КУпАП, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 гривень (а.с. 8).

За змістом вказаної постанови ОСОБА_1 10 серпня 2023 року о 00 год. 16 хв. в м. Чортків по вул. О. Кобилянської, керував автомобілем марки «Renault Talisman», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами згідно постанови Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2023 року на 12 місяців, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП.

Вважаючи вказану постанову незаконною та необґрунтованою, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги відповідача, суд апеляційної інстанції частково не погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є питання щодо протиправності постанови поліцейського про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, згідно із п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як визначено пунктом 2.1 «а» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції вважав доведеним факт, що транспортним засобом марки «Renault Talisman», державний номерний знак НОМЕР_1 у вказаний в постанові час, а саме 10 серпня 2023 року о 00 год. 16 хв., в м. Чортків по вул. О. Кобилянської, керував саме ОСОБА_1 ..

У вказаній частині рішення суду першої інстанції щодо таких висновків позивачем не оскаржено.

Надаючи правову оцінку обставинам дотримання поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, дотримання працівниками поліції прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності в частині надання позивачу можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У розглядуваній справі з урахуванням переглянутого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції судом встановлено, що на початку розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та озвучив намір скористатися правничою допомогою. Після заявлення цього клопотання працівники поліції запропонували позивачу реалізувати вказане право на правничу допомогу шляхом здійснення телефонного дзвінка. Після цього ОСОБА_1 висунув вимогу, щоб працівники поліції телефонували адвокату, або дали йому телефон, щоб здійснити дзвінок, так як на той час він не мав з собою особистого телефону, однак такі клопотання працівниками поліції задоволені не були.

Колегія суддів враховує, що право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття "кримінальне правопорушення" в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі "Гурепка проти України" (Gurepka v. Ukraine), заява N 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі "Корнєв і Карпенко проти України" (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

У відповідності до приписів ст.59 Конституції України, кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що незабезпечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, правом на юридичний захист, не є самостійною та достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення із закриттям провадження у справі, оскільки така підстава не підпадає під перелік обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, які наведені у статті 247 КУпАП.

Так, згідно частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Статтею 386 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, частина третя якої встановлює, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №720827 від 10.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Однак, колегія суддів формує висновок про відсутність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.4 ст.126 КУпАП.

Тому, з урахуванням приписів статті 286 КАС України, необхідно надіслати цю справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), тобто до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

На підставі наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції допустив часткове порушення норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення суду першої інстанції, згідно вимог статті 317 КАС України, слід скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовної вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.4 ст.126 КУпАП, із прийняттям в цій частині нової постанови про надіслання справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.4 ст.126 КУпАП на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

У решта частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, оскільки вимоги позивача в частині скасування спірної постанови поліцейського від 10.08.2023 року і в частині стягнення судових витрат вирішено вірно.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задоволити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 листопада 2023 року в адміністративній справі №607/15774/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовної вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП, - і в цій частині прийняти нову постанову.

Надіслати справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП відмовити.

У решта частині рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 листопада 2023 року в адміністративній справі №607/15774/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 16.04.2024 року, у зв`язку із перебуванням судді Коваля Р.Й. у відпустці з 09.04.2024 по 15.04.2024.