Справа № 120/9078/23
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 квітня 2024 р. Справа № 120/9078/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний фонд Терещенка" до: Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про: визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

В суд надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний фонд Терещенка" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.04.2023 начальником Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області було винесено постанову №358556 про застосування до ТОВ "Аграрний фонд Терещенка" адміністратино-господарського штрафу в сумі 17000 грн.

На думку позивача оскаржувана постанова є протиправною, оскільки притягнення підприємства до відповідальності за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є неправомірним, оскільки положеннями п.1.4 Положення №340 передбачено, що це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються: сільськогосподарськими підприємствами або підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт чи робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств.

Відповідач позов не визнав, надавши відзив на позовну заяву, де зазначив, що за результатами здійснення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було виявлено, що належним позивачу транспортним засобом КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом НЕФАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснювалося перевезення вантажу, а саме сої згідно ТТН від 29.03.2023 №230329-005. Однак, перевезення вантажу здійснювалося за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених у ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт, а саме: контрольної книжки водія або копії графіка змінності водіїв, про що складено акт проведення перевірки. Представник відповідача вказав на безпідставність посилання позивача на п. 1.4 Положення №340, оскільки сільськогосподарська техніка за своїм призначенням допомагає максимально швидко та якісно збирати та виготовляти потрібну продукцію. А тому, транспортний засіб КАМАЗ є вантажним автомобілем, а не сільськогосподарською технікою.

Щодо адреси позивача вказаної в акті пояснив, що в акті перевірки від 29.03.2023 №356012 дані адреси вказані згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ, який належить позивачу.

Враховуючи зазначене, просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача скористався своїм правом та подав до суду відповідь на відзив, де він заперечує проти викладеної у відзиві правової позиції відповідача з огляду на положення п. 1.4 Наказу №340.

До суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив, де він заперечує проти доводів позивача, вважає, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.04.2023 №358556 є правомірною, а тому не підлягає скасуванню. Відповідач зазначає, що норми Положення № 340 не місять виключень щодо звільнення позивача від обов`язку обладнати транспортний засіб діючим та повіреним тахографом та розмежувань щодо поширення своєї дії на осіб, які надають послуги з перевезення вантажів чи осіб, які здійснюють перевезення вантажів для власних потреб.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази і письмові пояснення, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

29.03.2023 у пункті габаритно-вагового контролю А/Д М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський 286км+274 км, посадовими особами Відділу надання адміністративних послуг Подільського міжрегіонального управління Укртранбезпеки проведено перевірку транспортного засобу КАМАЗ номерний знак НОМЕР_3 з причіпом НЕФАЗ номерний знак НОМЕР_4 .

За результатами перевірки було складено акт №356012 від 29.03.2023 у якому посадові особи контролюючого органу дійшли висновку про порушення позивачем ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", які полягають у тому, що під час здійснення внутрішніх вантажних перевезень у водія ОСОБА_1 була відсутня індивідуальна контрольна книжка або копія графіка змінності водія, чим порушено абз. 3 ч. 1 та п. 6.3 Наказу Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010 року.

На підставі даного акту перевірки, начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №358556 від 18.04.2023, якою до позивача, відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн.

Позивач, не погодившись з прийнятою постановою, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), який відповідно до статті 3 регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; пасажирські перевезення - перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами

В силу вимог статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

За правилами, визначеними у статті 39 даного Закону, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком №1567.

Згідно з пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Як передбачає пункт 20 Порядку №1567, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства про автомобільний транспорт, слід дійти висновку про те, що водій при здійсненні ним перевезень вантажів повинен мати при собі документи, визначені статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

При цьому наведений у вказаній статті перелік документів не є вичерпним, оскільки зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.02.2020 по справі № 820/4624/17.

Як слідує з акту перевірки від 29.032023 за №356012, посадовою особою Укртрансбезпеки виявлено порушення щодо відсутності на час проведення перевірки індивідуальної контрольної книжки водія та копії графіку змінності водіїв.

Так, особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку визначені Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі Положення №340). Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами

Згідно пункту 7.1 Положення № 340 органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України

Відповідно до пункту 6.1 Положення №340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Пунктом 6.2 Положення №340 передбачено, що облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.

Згідно з пунктом 6.3 Положення №340, водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника (пункт 6.4 Положення №340).

Таким чином, Положення допускає облік робочого часу водіїв, як тахографом, так і індивідуальною контрольною книжкою водія або графіком змінності водіїв.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт», з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

- організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

- здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

- забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

- здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

У розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів та інших обставин.

Згідно з визначенням Положення тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.

Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка чи графік змінності водіїв, які відображують відомості про тривалість змінного періоду керування.

З врахуванням вище викладеного, суд зазначає, що положеннями статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність індивідуальної контрольної книжки водія чи копії графіка змінності водіїв в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Положенням №340.

Абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку індивідуальної контрольної книги водія чи копії графіка змінності водіїв, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.03.2020 року у справі № 823/1199/17, від 20.05.2020 у справі 804/5737/16 та в силу вимог частини п`ятою статті 242 КАС України враховується судом при вирішенні даного спору.

Матеріали справи свідчать, що позивач не заперечував, що транспортний засіб, який належить йому на праві власності та яким він керував під час перевірки, не був обладнаний тахографом.

Судом встановлено що згідно витягу ЄДРПОУ ТОВ "Аграрний фонд Терещенка" здійснює підприємницьку діяльність: Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний), Допоміжна діяльність у рослинництві, Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; Оптовою торгівлею зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; Оптова торгівля хімічними продуктами; Складське господарство та ін.

Транспортний засіб марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом марки НЕФАС, реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ "Аграрний фонд Терещенка".

Керував автомобілем штатний водій ОСОБА_1 .

З матеріалів справи судом встановлено, що 17.03.2023 товариством позивача за Договором купівлі-прожажу №17-03-23 придбано 20 тт сої врожаю 2022 року.

27.03.2023 ТОВ "Аграрний фонд Терещенка" (замовник) укладено з ТОВ "Елеваторна компанія "Кусто Агро" (виконавець) Договір про надання послуг №27-02/23. Предметом договору є калібрування сої.

Судом встановлено, що під час перевірки водій позивача надав посадовим особам відповідача ТТН №230329-005 від 29.03.2023 відповідно до якої здійснювалось перевезення сої; пункт завантаження: с. Байківка, Калинівський р-н, Вінницька обл, пункт розвантаження: вул. Барляєва, 28А. м. Жмеринка. Вінницька обл., 23100.

Згідно наданої водієм ТТН автомобільним перевізником зазначено ТОВ "Аграрний фонд Терещенка", вантажоодержувач: ТОВ "Елеваторна компанія "Кусто Агро" ().

За підсумками встановлених судом обставин суд висновує, що позивач здійснював перевезення придбаного ним товару для калібрування в цілях сільсьгосподарських робіт відповідно до основного виду своєї діяльності.

Суд звертає увагу на приписи пункту 1.4 Положення №340, згідно з яким це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються, зокрема, сільськогосподарськими підприємствами або підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт чи робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що у вказаних правовідносинах позивач не надавав послуг з перевезення вантажу на договірних засадах за винагороду. Натомість позивачем надано докази, що підприємством, яке є сільськогоподарським товаровиробником, здійснювалось перевезення власного вантажу технікою, призначеною для робіт у галузі сільського господарства.

Таким чином, уповноважені особи відповідача, маючи реальну можливість перевірити належність позивача, як перевізника, до підприємства, яке займається сільським господарством та здійснювало перевезення власного вантажу, безпідставно прийняло оскаржувану постанову.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №358556 від 18.04.2023 прийнята відповідачем протиправно, а відтак підлягає скасуванню.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не довів належними і достатніми доказами правомірність спірного рішення, з урахуванням чого суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області від 18.04.2023 за №358556.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний фонд Терещенка" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ ФОНД ТЕРЕЩЕНКА" (вул. Грушевського, 28, прим. 3, м. Вінниця, )

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області (вул. В. Порика, 29, м. Вінниця, )

Суддя Комар Павло Анатолійович