Справа № 320/15611/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Горобцова Я.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Справа № 320/15611/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання бездіяльності протиправною та

зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум - про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлене пунктом 6 протоколу №133 від 02.09.2021;

- Міністерство оборони України призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013, у зв`язку з встановленням йому першої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивачка зазначив, що 15.03.2021 МСЕК йому встановлено І групу інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС. Позивач вважає, що він набув право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності. Однак Відповідач протиправно відмовив Позивачу у призначенні такої допомоги, посилаючись на те, що МОУ не здійснювало розрахунок під час звільнення з Міністерства внутрішніх справ.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року позов було задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум - про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлене пунктом 6 протоколу №133 від 02.09.2021.

- зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у відповідності до ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збору чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 975 від 25.12.2013, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Позивачу встановлено І групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а не із проходженням служби в органах внутрішніх справ, то саме Міністерство оборони України, у даному випадку, є органом, який уповноважений вирішити питання щодо наявності підстав для призначення одноразової грошової допомоги. Відповідач, у даному випадку, є правонаступником Міністерства оборони СРСР, у підпорядкуванні якого перебували всі збройні формування СРСР, у тому числі і внутрішні війська.

Водночас, суд вказав, що належним способом захисту прав Позивача, є саме зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути питання про призначення та виплату Позивачу одноразової грошової допомоги, з урахуванням висновків суду у даній справі та наявності дискреційних повноважень відповідача у питанні розгляду поданих документів у взаємозв`язку із їх належністю, повнотою та відповідності законодавству.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі наполягаючи на тому, що Позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби й зазначає, що Міністерство оборони України не здійснювало розрахунок під час звільнення з органів Міністерства внутрішніх справ.

Також Апелянт вважає, що суд першої інстанції не врахував його позицію щодо можливості отримання Позивачем компенсації за шкоду, заподіяну здоров?ю відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Міністерство вказує на те, що заявником не подано до пакету документів довідку про отримання (не отримання) ним компенсації за шкоду, заподіяну здоров?ю відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Апелянт припускає, що Позивач вже скористався своїм правом на отримання компенсації.

Крім того Апелянт зазначає, що враховуючи статус Позивача та обставини справи, суд повинен був залучити, як третю особу у справі Управління соціального захисту населення Броворської міської ради.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2023 та 09.02.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу та у період з 10.06.1986 по 08.08.1986 у складі Збройних Сил СРСР брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З 31.02.1997 по 06.10.1999 проходив службу в органах внутрішніх справ та був звільнений з посади головного спеціаліста відділу експлуатаційно-технічного метрологічного забезпечення криміналістичної техніки Державного науково-дослідницької експертно-криміналістичного центру МВС України, зі званням полковник.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується посвідченням від 24.05.2021 серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки Центрального архіву МОУ від 30.09.1993 №51/10571 Позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при військовій частині НОМЕР_2 .

Згідно з довідкою ВЧ61753 Позивач з 10.06.1986 по 08.08.1986 виконував завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і має пільги передбачені наказом МО СССР №147 від 12.07.1986.

Наказом МВС від 12.10.1999 №439 о/с із 06.10.1999 Позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил на підставі п. 64 «а» (за віком) Положення про проходження служби.

Відповідно до Довідки з акта огляду МСЕК від 19.03.2021 №787652 Позивачу встановлено з 15.03.2021 І група інвалідності, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до листа Міністерства внутрішніх справ від 15.06.2021 Позивача не могли звільнити з військової служби під час проходження служби в органах внутрішніх справ. Отже МВС не є органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення Позивача із військової служби.

02.09.2021 відбулося засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги.

Відповідно до витягу з протоколу №133 затвердженого Міністром оборони України 02.09.2021, комісія дійша висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги з огляду на те, що згідно з пунктом 17 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 та частини 6 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та член їх сімей" особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.

Міністерство оборони України не здійснювало розрахунок під час звільнення з органів Міністерства внутрішніх справ.

Вважаючи таке рішення Відповідача протиправним, Позивачка звернувся до суду з цим позовом.

8. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ), постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Порядок № 975).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною першою статті 3 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що він поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.

Відповідно до підпунктів 4, 6 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

- встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

- встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Згідно з частиною восьмою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Відповідно до п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з частиною дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 зазначеного Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є в разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Згідно з пунктом 1 частини 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21 березня 1989 року № 10224-ХІ «Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ», прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Верховної Ради України від 24 серпня 1991 року «Про військові формування на Україні», Верховна Рада України постановила підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про правонаступництво України», органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.

Міністерство оборони України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період. Міністерство оборони України є органом військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 975, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та засвідчений в установленому законодавством порядку переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи і про реєстрацію місця проживання (за наявності), військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства);

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, або особа, звільнена з військової служби, якому (якій) виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, подає уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - восьмому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Висновки суду апеляційної інстанції

9. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що саме на Міністерство оборони України, як на головного розпорядника коштів, покладено обов`язок щодо прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, в тому числі особам, які проходили військову службу у складі військових формувань колишнього СРСР, у разі встановлення їм відповідної групи інвалідності.

10. Так, Позивач проходив військову службу й у період з 10.06.1986 по 08.08.1986 у складі Збройних Сил СРСР брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

11. Таким чином, висновок у витязі з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 02.09.2021 №133 про те, що Міністерство оборони України не здійснювало розрахунок під час звільнення з органів Міністерства внутрішніх справ, а тому не має розглядати питання про призначення одноразової грошової допомоги є необґрунтованим та не базується на жодних конкретних фактичних обставинах, які доводять такий факт. При цьому, Відповідачем не досліджувалось питання хто саме здійснював звільнення Позивача з військової частини, та чи здійснювалось звільнення на підставі наказів МО України чи МВС України.

12. У постанові від 12.10.2021 у справі № 296/5885/17, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для зобов`язання саме Міністерства оборони України призначити та виплати одноразову грошову допомогу, оскільки Позивач, є інвалідом І групи з 15.03.2021, захворювання якого пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, а не із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Колегія суддів також враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 17.01.2022 у справі № 806/1717/16.

13. Крім того, відсутні будь-які докази того, що Позивач, під час проходження служби в органах внутрішніх справ, брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

14. Таким чином, оскільки Позивачу встановлено І групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а не із проходженням служби в органах внутрішніх справ, то саме Міністерство оборони України, у даному випадку, є органом, який уповноважений вирішити питання щодо наявності підстав для призначення одноразової грошової допомоги. Відповідач, у цьому випадку, є правонаступником Міністерства оборони СРСР, у підпорядкуванні якого перебували всі збройні формування СРСР, у тому числі і внутрішні війська.

15. З цих же підстав колегія суддів не приймає до уваги доводи Апелянта про те, що суд першої інстанції мав залучити Управління соціального захисту населення Броворської міської ради, як третю особу у справі.

16. Твердження Апелянта про те, що Позивач вважається постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому він вже міг скористатися своїм правом на отримання компенсації, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони засновані лише на припущенні Апелянта та не підтверджуються жодними належними та допустимими, в контексті статей 73, 74 КАС України, доказами.

17. Апеляційний суд зазначає, що дійсно частиною 8 статті 163 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII передбачено, що якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором. Втім, як вбачається з витягу з протоколу №133, ця обставина не була підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

18. Лише під час розгляду цієї справи судом, Міністерство оборони України зазначило, що заявником не подано до пакету документів довідку про отримання (не отримання) ним компенсації за шкоду, заподіяну здоров?ю відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

19. Втім, колегія суддів відзначає, що подання Позивачем таких документів не передбачено пунктом 11 Порядку № 975, який визначає вичерпний перелік документів необхідний для призначення відповідної допомоги.

Таким чином, твердження Апелянта про необхідність подання довідки про отримання (не отримання) ОСОБА_1 компенсації є необґрунтованим.

20. З огляду на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що Міністерство оборони України протиправно відмовило Позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги.

21. Разом з тим, згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є - здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді справи за адміністративними позовами про зобов`язання органів Міністерства оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу по інвалідності, суд вправі зобов`язати відповідний орган розглянути зазначене питання, а не приймати рішення про виплату такої допомоги, що не належить до компетенції суду.

22. Отже, враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про необхідність повторного розгляду Відповідачем питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

23. Перевіряючи всі доводи обох сторін, апеляційний суд також приймає до уваги правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні від 21.01.1999 р. по справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", відповідно до якої "…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…".

24. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

25. Таким чином, апеляційна скарга Міністерства оборони України підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року - без змін.

26. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 18 квітня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев