Справа № 420/3200/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3200/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 30 січня 2024 року надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати п. 1.1. рішення (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 6 від 29.09.2023 року, про зарахування в загальну та першочергову чергу підполковника медичної служби ОСОБА_1 складом 4 особи він, дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 з 29.09.2023 року;

- визнати протиправними та скасувати п. 1.1. рішення (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 6 від 29.09.2023 року, про зарахування в службову чергу підполковника медичної служби ОСОБА_1 складом 4 особи він, дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 з 29.09.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) в особі (об`єднаної) житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , Територіального центру контролю якості майна. комендатури військових сполучень залізничної дільниці і станції Одеса, управління військових сполучень на Одеській залізниці та осіб звільнених 85 ЦРЗМ, 179 лабораторії, ОКПО, Тилу та Логістики ПівдОК) зарахувати (поновити) в загальну чергу на поліпшення житлових умов та отримання житла підполковника медичної служби ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) складом родини 4 особи він, дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 з 09.02.2006 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) в особі (об`єднаної) житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , Територіального центру контролю якості майна. комендатури військових сполучень залізничної дільниці і станції Одеса, управління військових сполучень на Одеській залізниці та осіб звільнених 85 ЦРЗМ, 179 лабораторії, ОКПО, Тилу та Логістики ПівдОК) зарахувати (поновити) в першочергову чергу на поліпшення житлових умов та отримання житла підполковника медичної служби ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) складом родини 4 особи він, дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 з 11.08.2015 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) в особі (об`єднаної) житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , Територіального центру контролю якості майна. комендатури військових сполучень залізничної дільниці і станції Одеса, управління військових сполучень на Одеській залізниці та осіб звільнених 85 ЦРЗМ, 179 лабораторії, ОКПО, Тилу та Логістики ПівдОК) зарахувати (поновити) в службову чергу підполковника медичної служби ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) складом родини 4 особи він, дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 з 09.02.2006 року.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 09.02.2006 року, ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, підполковником медичної служби (альтернативно за текстом позивач) перебував на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (квартирному обліку), що, зокрема, підтверджується Довідкою від 21.08.2017 р. № 98, Довідкою про перебування на обліку від 13.04.2023 № 517/6.1-233. Також, відповідно до довідки від 21.08.2017 р. № 98, ОСОБА_1 також перебував у списках осіб, які мають право на першочергове, позачергове отримання житлових приміщень з 11.08.2015 року, як учасник бойових дій (АТО). Відповідно до витягу від 22.01.2024 із послужного списку, з 23.06.2005 року позивач перебував на службі у м. Вінниця та м. Києві на різних посадах згідно з послужним списком. З 30.01.2020 по 31.01.2022, позивач проходив службу начальником відділу санітарної токсикології, радіології та лабораторної діагностики Командування Медичних сил Збройних Сил України ( АДРЕСА_3 , передостаннє місце служби). З 31.01.2022 по т.ч. позивач проходить службу заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, Позивач змінив місце проходження служби з АДРЕСА_3 . Фактично позивач прибув на військову службу 08.02.2022 року, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 08.02.2022 № 20. Після прибуття до м. Одеси з м. Києва для проходження служби, позивач не був забезпечений службовим житлом, а наймав квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . Позивач не мав можливості зареєструвати своє місце проживання у військовій частині, оскільки реєстрація місця проживання у нежитловому приміщенні заборонена. Більш того, менше чим через місяць після прибуття позивача до м. Одеси з м. Києва розпочалась військова агресія російської федерації проти України та Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-Х, на території України ведений воєнний стан через акт відкритої агресії з боку російської федерації та проведенням активних бойових дій на території Київської, Харківської, Херсонської, Донецької та Луганської областей, дію якого станом на сьогодні продовжено. З огляду на військовий стан та необхідність виконання завдань військової служби Позивач зміг зареєструвати своє місце проживання лише 15.06.2023 за адресою: АДРЕСА_3 .

До 28.03.2023 року позивач перебував на квартирному обліку, що підтверджується Довідкою про перебування на обліку від 13.04.2023 року № 517/6.1-233. На початку вересня 2023 року позивач звернувся з рапортом про постановку на квартирний облік до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 . 29.09.2023 року відповідно до протоколу № 6 (об`єднаною) житловою комісією військової частини НОМЕР_1 було прийнято рішення про зарахування в загальну та першочергову чергу підполковника медичної служби ОСОБА_1 складом 4 особи він, дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 з 29.09.2023 року (п. 1.1. вказаного рішення). Крім того, 29.09.2023 року відповідно до протоколу № 6 (об`єднаною) житловою комісією військової частини НОМЕР_1 було прийнято рішення про зарахування в службову чергу підполковника медичної служби ОСОБА_1 складом 4 особи він, дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 з 29.09.2023 року (п. 1.1. вказаного рішення). Зазначене рішення не містить підстав зарахування позивача в загальну та першочергову чергу, службову чергу датою 29.09.2023 року, при цьому, позивачу були надані лише Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.09.2023 року № 647 яким затверджено протокол засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 6 від 29.09.2023 року та витяги з протоколу № 6 від 29.09.2023 року, що містять прийняті (об`єднаною) житловою комісією вищенаведені рішення.

Позивач вважаючи, що вищенаведені рішення від 29.09.2023 року про зарахування його та його родини в загальну та першочергову чергу, службову чергу з 29.09.2023 року є протиправними, такими, що не відповідають Конституції та Законам України, прийняті необґрунтовано, не розсудливо, без дотримання принципу рівності громадян перед законом та не пропорційно, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відзив на адміністративний позов обґрунтовано наступним

Вимоги, викладені в позовній заяві позивачем, військова частина НОМЕР_1 не визнає в повному обсязі, як такі, що є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству, виходячи з того, що з аналізу наведених у відзиві положень законодавства вбачається, що попередній час перебування військовослужбовця на обліку не зберігається за одночасного існування двох негативних умов: 1) не реєстрація упродовж шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби місця проживання; 2) неподання упродовж шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби рапорту про зарахування на облік. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 08.02.2022 року №20, що міститься в матеріалах позовної заяви, позивач зарахований до списків особового складу та приступив до виконання обов`язків за посадою у військовій частині НОМЕР_3 саме 08.02.2022 року. Таким чином, шестимісячний строк на реєстрацію військовослужбовцем місця проживання та подання рапорту про зарахування на облік сплив 09.08.2022 року. Тобто до цієї дати позивач задля збереження попереднього часу перебування на обліку повинен був зареєструвати місце проживання та подати рапорт про зарахування на облік. Разом з тим, позивач та члени його сім`ї зареєстрували місце проживання лише 15.06.2023 року, що не заперечується позивачем, а рапорт про зарахування на облік для поліпшення житлових умов та рапорт про надання службового жилого приміщення подав лише 29.09.2023 року. Таким чином позивачем внаслідок своєї бездіяльності було грубо порушено вимоги пункту 9 розділу VI Інструкції №380, а саме: 1. не було здійснено реєстрацію місця проживання упродовж шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби (термін пропуску становить 16 місяців); 2. не було подано упродовж шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби рапорту про зарахування на облік (термін пропуску становить 19 місяців).

Процесуальні дії

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

13 лютого 2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/6390/24).

19 лютого 2024 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вхід. № ЕС/7141/24).

Станом на 17 квітня 2024 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалася позиція позивача та відповідача, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

З 09.02.2006 року, ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, підполковником медичної служби перебував на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (квартирному обліку), що, зокрема, підтверджується довідкою від 21.08.2017 р. № 98, довідкою про перебування на обліку від 13.04.2023 року № 517/6.1-233.

Також, відповідно до довідки від 21.08.2017 р. № 98, ОСОБА_1 також перебував у списках осіб, які мають право на першочергове, позачергове отримання житлових приміщень з 11.08.2015 року, як учасник бойових дій (АТО).

Відповідно до витягу від 22.01.2024 року із послужного списку, з 23.06.2005 року позивач перебував на службі у м. Вінниця та м. Києві на різних посадах згідно з послужним списком.

З 30.01.2020 року по 31.01.2022 року, позивач проходив службу начальником відділу санітарної токсикології, радіології та лабораторної діагностики Командування Медичних сил Збройних Сил України ( АДРЕСА_3 , передостаннє місце служби).

З 31.01.2022 року по теперішній час позивач проходить службу заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, позивач змінив місце проходження служби з АДРЕСА_3 .

Фактично позивач прибув на військову службу 08.02.2022 року, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 08.02.2022 року № 20.

Як зазначає позивач, після прибуття до м. Одеси з м. Києва для проходження служби, позивач не був забезпечений службовим житлом, а наймав квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .

Як зазначає позивач, він не мав можливості зареєструвати своє місце проживання у військовій частині, оскільки реєстрація місця проживання у нежитловому приміщенні заборонена.

Більш того, менше чим через місяць після прибуття позивача до м. Одеси з м. Києва розпочалась військова агресія російської федерації проти України та Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-Х, на території України ведений воєнний стан через акт відкритої агресії з боку російської федерації та проведенням активних бойових дій на території Київської, Харківської, Херсонської, Донецької та Луганської областей, дію якого станом на сьогодні продовжено.

Як вказує позивач, з огляду на військовий стан та необхідність виконання завдань військової служби позивач зміг зареєструвати своє місце проживання лише 15.06.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 .

До 28.03.2023 року позивач перебував на квартирному обліку, що підтверджується довідкою про перебування на обліку від 13.04.2023 року № 517/6.1-233.

На початку вересня 2023 року позивач звернувся з рапортом про постановку на квартирний облік до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 .

29.09.2023 року відповідно до протоколу № 6 (об`єднаною) житловою комісією військової частини НОМЕР_1 було прийнято рішення про зарахування в загальну та першочергову чергу підполковника медичної служби ОСОБА_1 складом 4 особи він, дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 з 29.09.2023 року (п. 1.1. вказаного рішення).

Крім того, 29.09.2023 року відповідно до протоколу № 6 (об`єднаною) житловою комісією військової частини НОМЕР_1 було прийнято рішення про зарахування в службову чергу підполковника медичної служби ОСОБА_1 складом 4 особи він, дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 з 29.09.2023 року (п. 1.1. вказаного рішення).

Зазначене рішення не містить підстав зарахування позивача в загальну та першочергову чергу, службову чергу датою 29.09.2023 року, при цьому, як вказує позивач, йому були надані лише Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.09.2023 року № 647 яким затверджено протокол засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 6 від 29.09.2023 року та витяги з протоколу № 6 від 29.09.2023 року, що містять прийняті (об`єднаною) житловою комісією вищенаведені рішення.

Вважаючи, що вищенаведені рішення від 29.09.2023 року про зарахування позивача та його родини в загальну та першочергову чергу, службову чергу з 29.09.2023 року є протиправними, такими, що не відповідають Конституції та Законам України, прийняті необґрунтовано, не розсудливо, без дотримання принципу рівності громадян перед законом та не пропорційно, позивач звернувся до суду за даним позовом.

Джерела права та висновки суду

Так, частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Стаття 31 Житлового кодексу України (найменування кодексу згідно Закону України «Про дерадянізацію законодавства України») (далі ЖК України) визначає, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Статтею 34 ЖК України визначено підстави визнання громадян такими, що потребують поліпшення житлових умов, а також зазначено, що такі громадяни беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання (ч. 1 ст. 37 ЖК України).

Відповідно до ст. 39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншого громадського об`єднання і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради.

Аналогічні положення містяться і в Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 року (далі за текстом Правила № 470).

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Згідно із ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (ст. 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Пунктом 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті (абзац 4 п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Абзацом 1 п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Як передбачено ч. 1 ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно до положень ст. 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.

Згідно із ст. ст. 48, 49 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів.

Згідно п. 11 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23.12.1992 року № 220 та в подальшому викладеного в новій редакції на підставі наказу Міністра оборони України від 03.12.1995 року № 20 (далі Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України), військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік. В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства. Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення.

Відповідно до п. п. 12, 13, 34 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України на кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформлюється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи: рапорт про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання житла та бажають разом з ним стати на облік; довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих комітетах місцевих Рад). Інші документи, при потребі, житлові комісії самі запитують через командирів військових частин у відповідних державних органів, установ, організацій.

Військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік.

Отже, всі питання, пов`язані із забезпеченням жилою площею військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби.

Положенням, чітко визначено, що датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесено рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік, а всі питання, пов`язані із забезпеченням жилою площею військовослужбовців, мають вирішуватися за місцем проходження ними служби. На кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформляється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи: рапорт про прийняття на квартирний облік, довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку, довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи. Інші документи, при потребі, житлові комісії самі запитують через командирів військових частин у відповідних державних органів, установ, організацій. Аналогічні положення містяться й у Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470.

Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 року № 577 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень. На підставі даного наказу № 577 наказ Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20 втратив чинність.

Надалі, наказ Міністра оборони України № 577 втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями».

Наказ Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737 втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» (далі - Інструкція № 380).

Відповідно ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2006 року № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» (далі - Порядок № 1081) затвердив порядок, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Згідно п. 4 Порядку № 1081 центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом.

Порядком № 1081 визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Пункт 23 Порядку №1081 визначає, що для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).

Пунктом 24 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.

Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Пунктом 32 Порядку № 1081 передбачено, що черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлового приміщення).

З метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 року затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція №380).

Інструкція № 380 визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до п. 1 р. VІ Інструкції № 380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

Пунктом 6 р. І Інструкції № 380 передбачено, що військовослужбовці та члени їх сімей до одержання ними жилого приміщення для постійного проживання мають право зареєструватися у військовій частині за її місцезнаходженням.

Пунктом 1 р. ІІ Інструкції № 380 визначено що, для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах утворюються житлові комісії.

Основною формою роботи житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є засідання (збори). Засідання (збори) є правочинними, якщо на них присутні більше ніж 2/3 членів комісії. Рішення приймається відкритим голосуванням за умови 50 % загальної кількості членів житлової комісії плюс 1 голос. (п. 4 Розділу ІІ Інструкції № 380).

Відповідно до п. п. 7, 8 р. ІІ Інструкції № 380 житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення, серед іншого, щодо зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом (додаток 4), підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі.

Згідно положень п. 16 р. VI житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) щороку проводять інвентаризацію облікових справ військовослужбовців та членів їх сімей, що перебувають на обліку, під час якої перевіряються житлові умови (за необхідності), а також оновлюються документи, що містяться в облікових справах.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що військовослужбовці мають право на забезпечення їх та членів їх сімей жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення. Для реалізації такими особами зазначеного права необхідним є їх перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Так, п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР визначено, що на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Зазначені вимоги не поширюються на внутрішньо переміщених осіб, визначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил. Виконавчі комітети обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік. При визначенні потреби громадян у поліпшенні житлових умов беруться до розрахунку члени їх сімей, які прожили і мають реєстрацію місця проживання у відповідному населеному пункті не менше встановленого строку (крім подружжя, неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків, а також осіб, зазначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил).

Водночас, п. 43 зазначених вище Правил передбачено можливість перенесення на рік черговості на одержання жилого приміщення громадянинові, який перебуває на квартирному обліку за місцем роботі, якщо протягом попереднього року за систематичне порушення трудової дисципліни, пияцтво, хуліганство, розкрадання державного або громадського майна до нього застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського впливу, або заходи адміністративного стягнення чи кримінального покарання, за винятком випадку, передбаченого підпунктом 4 пункту 26 цих Правил.

Перенесення черговості на одержання жилого приміщення на рік може бути застосоване також до громадянина, який безпідставно відмовився від наданого жилого приміщення, що відповідає встановленим вимогам і розміру.

Черговість може бути перенесено і в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Рішення про перенесення черговості приймається органами, які винесли рішення про взяття громадянина на квартирний облік.

Аналізуючи зміст п. 15 "Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР» можливо дійти до висновку, що даним пунктом передбачено наявність реєстрації місця проживання у певному населеному пункті саме при постановленні громадян на облік осіб, потребуючих поліпшення житлових умов. Оскільки, позивач вже взятий на відповідний облік, отже, ним для цього дотримано всіх встановлених вимог, також п. 43 вищенаведених правил визначено перелік підстав для перенесення на рік черговості на одержання жилого приміщення, зокрема, серед таких підстав законодавцем визначено систематичне порушення трудової дисципліни, пияцтво, хуліганство, розкрадання державного або громадського майна до нього застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського впливу, або заходи адміністративного стягнення чи кримінального покарання, за винятком випадку, передбаченого п.п. 4 п. 26 цих Правил, а також інші підстави, визначені законодавством.

Крім того, з додатків до позовної заяви вбачається, що позивач перебував на квартирному обліку у ЗС військовій частині НОМЕР_6 з 09.02.2006 року.

Тобто, враховуючи положення п. 22 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, видно, що датою постановки позивача на квартирний облік є дата винесення рішення житловою комісією військової частини.

Жодні сумніви у тому, що позивач ще станом на 09.02.2006 року, вважався таким, що потребує надання житла та у зв`язку з цим постановлений на облік для його отримання відсутні.

Таке перебування позивача на квартирному обліку не заперечувалося протягом всього часу перебування на обліку, законність постановки на квартирний облік не оскаржувалась відповідачем.

Водночас, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод або підставою для їх обмеження.

Таким чином, наявність чи відсутність прописки не може бути визнана законною підставою для переміщення особи у черзі квартирного обліку.

При цьому, в обґрунтування правомірності прийнятого рішення відповідач у відзиві на позов посилається на те, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 08.02.2022 року №20, що міститься в матеріалах позовної заяви, позивач зарахований до списків особового складу та приступив до виконання обов`язків за посадою згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 08.02.2022 року №20, що міститься в матеріалах позовної заяви, позивач зарахований до списків особового складу та приступив до виконання обов`язків за посадою у військовій частині НОМЕР_3 саме 08.02.2022 року.

Таким чином, відповідач вказує, що шестимісячний строк на реєстрацію військовослужбовцем місця проживання та подання рапорту про зарахування на облік сплив 09.08.2022 року. Тобто до цієї дати позивач задля збереження попереднього часу перебування на обліку повинен був зареєструвати місце проживання та подати рапорт про зарахування на облік.

Разом з тим, позивач та члени його сім`ї зареєстрували місце проживання лише 15.06.2023 року, що не заперечується позивачем, а рапорт про зарахування на облік для поліпшення житлових умов та рапорт про надання службового жилого приміщення подав лише 29.09.2023 року.

Таким чином, відповідач вважає, що позивачем внаслідок своєї бездіяльності було грубо порушено вимоги пункту 9 розділу VI Інструкції №380, а саме: не було здійснено реєстрацію місця проживання упродовж шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби (термін пропуску становить 16 місяців); не було подано упродовж шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби рапорту про зарахування на облік (термін пропуску становить 19 місяців).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 06 червня 2022 року по справі № 682/193/20, відповідно до вимог пункту 26 Порядку № 1081 затвердженого на виконання статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей») військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку.

Згідно з абзацами 1, 2 пункту 2.14 Інструкції № 737 у редакції, чинній станом на 16 лютого 2017 року (аналогічні положення містить Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, зокрема, п. 9 розділу VI (набрала чинності з 16.10.2018 року), військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення. У разі якщо військовослужбовець, крім військовослужбовців у військових частинах, пункти постійної дислокації яких розташовані на територіях районів проведення антитерористичної операції, а також у разі проходження військової служби у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації, не перебував на обліку за одним із місць проходження військової служби, попередній час перебування його на обліку зберігається, якщо період проходження військової служби в цьому населеному пункті не перевищував шести місяців.

Встановивши, що ОСОБА 1 був зарахований на квартирний облік з 18 липня 2002 року на загальну чергу під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР 2 та був неодноразово переведений до різних військових частин, зокрема, з 2019 року до військової частини НОМЕР 1, суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок про часткове задоволення позову та зобов`язання військової частини НОМЕР 1 зарахувати ОСОБА 1 на квартирний облік саме з 18 липня 2002 року.

З огляду на зміст пункту 2.14 Інструкції № 737 аргументи касаційної скарги щодо відсутності передумов для відновлення встановленого строку зарахування позивача на квартирний облік є необґрунтованими, оскільки зміст указаної норми стосується осіб, які не перебували на квартирному обліку за новим місцем служби. Разом з цим відомостей щодо зняття ОСОБА 1 з обліку чи виключення його з черги судами не встановлено і матеріали справи таких доказів не містять.

Крім того, абзацами 3-5 пункту 2.14 вищевказаної Інструкції № 737 визначено, що перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картки обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби та розформування військової частини до військового комісаріату. Другий примірник облікової справи (додаток 7) та другий примірник Картки обліку видаються військовослужбовцю під час отримання ним довідки (додаток 3) про перебування на квартирному обліку за попереднім (останнім) місцем проходження служби та зняття з обліку, виданої командиром військової частини та відповідного квартирно-експлуатаційного відділу (далі КЕВ) чи квартирно-експлуатаційної частини (далі КЕЧ) району, яка скріплюється печаткою КЕВ (КЕЧ) району, та довідки (додаток 4) про здачу жилого приміщення.

У разі переведення військовослужбовця, який перебуває на обліку, до нового місця проходження військової служби або звільнення його з військової служби командир військової частини зобов`язаний надати до КЕВ (КЕЧ) району витяг з наказу про переміщення або звільнення військовослужбовця протягом 10 днів з дня видачі цього наказу.

Таким чином, саме на командування військової частини покладено обов`язок забезпечення належного оформлення подальшого квартирного обліку військовослужбовця, який переміщується до нового місця служби з метою унеможливлення порушення житлових прав військовослужбовця.

Також, як роз`яснив Верховний Суд в правових висновках, викладених в постановах від 03.05.2018 року у справі №359/6809/17 (провадження №61-10533св18); від 20.03.2019 року у справі №760/750/16-ц (провадження №61-10380св18); від 10.10.2019 року у справі №359/1347/17 (провадження №61-26027св18), розглядаючи аналогічні цивільні справи, судам належить з`ясовувати такі обставини: чи скасовувалось рішення житлової комісії про зарахування військовослужбовця на квартирний облік; чи був зарахований військовослужбовець на квартирний облік внаслідок подання ним недостовірних відомостей або внаслідок неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття військовослужбовця на квартирний облік.

Отже, вищенаведені висновки Верховного Суду свідчать про те, що за позивачем зберігається попередній час перебування на обліку.

Позивач перебував на обліку ще до набрання чинності Інструкцією від 31 липня 2018 року № 380, а тому можливо дійти висновку, що до спірних правовідносин не застосовується положенні вказаної Інструкції в частині щодо необхідності подання рапорту та реєстрації місця проживання протягом 6 місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби.

Крім того, суд враховує пояснення позивача відносно того, що він дійсно не міг зареєструвати адресу місця проживання з огляду на зміст п. 1, ч. 1 ст. 2, ч. 6 ст. 5, п. 1 п. 2 ч. 7, п ґ. п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», оскільки військові частини є нежитловими приміщеннями, а декларування та реєстрація місця проживання можливе за умови вказівки адреси квартири (кімнати), у житлі приватної форми власності, за умови внесення відомостей про це житло до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, гуртожитку, що не належить особі на праві власності, спільної власності (спільної часткової або спільної сумісної власності), за умови надання згоди уповноваженої особи з управління (утримання) гуртожитку, що належить до сфери управління підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності (далі - уповноважена особа житла).

Більш того, вищенаведений шести місячний строк не застосовується у період дії воєнного стану (від 07 березня 2023 року по справі № 380/12275/22, у відкритті касаційного провадження відмовлено).

Також суд враховує, що у позивача дійсно відсутнє будь-яке житло на праві власності, що підтверджується інформаційною довідкою від 19.02.2024 року № 366312257.

Щодо неподання рапорту протягом 6 місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби суд враховує пояснення позивача відносно того, що він не є фахівцем в галузі права, а тому при визначенні строку для подання рапорту виходив з таких загальновідомих йому обставин: 1) під час дії воєнного стану фізичні та юридичні особи подають будь-які документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни; 2) позивач перебував на обліку ще до набрання чинності Інструкцією від 31 липня 2018 року № 380, а тому вважав, що при поданні рапорту його разом з родиною буде зараховано в загальну чергу на поліпшення житлових умов та отримання житла, в службову чергу з 09.02.2006 року, в першочергову чергу на поліпшення житлових умов та отримання житла з 11.08.2015 року; 3) позивач був переконаний, що рапорт необхідно подавати саме після реєстрації місця проживання, оскільки так йому роз`яснили уповноважені особи ВЧА2756 після переведення за новим місцем проходження служби.

Також при розгляді даної справи суд враховує зміст постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року по справі № 380/12275 /22, як було встановлено Восьмим апеляційним адміністративним судом «…суть заперечень відповідача проти позовних вимог ОСОБА 1 зводиться до недотримання нею встановленого пунктом 9 розділу VI Інструкції №380 шестимісячного строку після прибуття до нового місця проходження військової служби для реєстрації місця проживання і подання рапорту про зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Оскільки позивачка з 06 листопада 2021 року зарахована до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ 1, то шестимісячний строк на реєстрацію військовослужбовцем місця проживання та подання рапорту про зарахування на облік формально сплив 06 травня 2022 року.

При цьому згідно з відомостями з Реєстру Львівської міської територіальної громади № 000944-ШРА (арк. справи 11) ОСОБА 1 зареєструвала місце проживання у м. Львові 20 липня 2022 року та 01 серпня 2022 року подала рапорт про зарахування на облік осіб, що потребують покращення житлових умов шляхом забезпечення постійним житловим приміщенням, зі збереженням попередньої дати зарахування, а також про включення її у список осіб для першочергового отримання житла, як учасника бойових дій.

Разом із тим апеляційний суд звертає увагу на те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про ведення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-Х, на території України ведений воєнний стан через акт відкритої агресії з боку Російської Федерації та проведенням активних бойових дій на території Київської, Харківської, Херсонської, Донецької та Луганської областей, дію якого станом на сьогодні продовжено.

Відповідно до приписів пункту 1 статті 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» (далі Закон № 2115-ІХ) фізичні особи, фізичні особи підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.

Вказане не було враховане ні відповідачем, ні судом першої інстанції при вирішенні спору».

Ухвалою Верховного Суду від 23.05.2023 року по справі № 380/12275/22 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача (суб`єкта владних повноважень) відмовлено, а тому суд з огляду на те, що справа була визнана малозначною, враховує зміст постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду при розгляді даної справи.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що перенесення дати зарахування позивача на квартирний облік під час дії воєнного стану з підстав можливого недотримання ним строків для реєстрації місця проживання і подання рапорту про зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов є таким, що не відповідає вимогам Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни».

Крім того, Інструкція № 380 є підзаконним нормативно-правовим актом, який виданий з метою роз`яснення застосування норма права, а не відміни (позбавлення) права позивача на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду.

Виходячи з викладеного, суд констатує, що рішення житлової комісії відповідача, оформлене протоколом № 6 від 29.09.2023 року, в частині перенесення дати зарахування на квартирний облік позивача є протиправними.

За встановлених обставин та наведеного правового регулювання, враховуючи, що у даній справі судом встановлено протиправність рішень відповідача, суд приходить до висновку, що для забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати (поновити) на квартирний облік зі збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку, з первинною датою постановки на облік, у зв`язку з чим позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судового збору у відповідності до вимог ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п. 1.1. рішення (об`єднаної) житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 6 від 29.09.2023 року, про зарахування в загальну та першочергову чергу підполковника медичної служби ОСОБА_1 складом 4 особи він, дружина - ОСОБА_2 , донька - ОСОБА_3 , донька - ОСОБА_4 з 29.09.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати п. 1.1. рішення (об`єднаної) житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 6 від 29.09.2023 року, про зарахування в службову чергу підполковника медичної служби ОСОБА_1 складом 4 особи він, дружина - ОСОБА_2 , донька - ОСОБА_3 , донька - ОСОБА_4 з 29.09.2023 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 в особі (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , Територіального центру контролю якості майна, комендатури військових сполучень залізничної дільниці і станції Одеса, управління військових сполучень на Одеській залізниці та осіб звільнених 85 ЦРЗМ, 179 лабораторії, ОКПО, Тилу та Логістики ПівдОК) зарахувати (поновити) в загальну чергу на поліпшення житлових умов та отримання житла підполковника медичної служби ОСОБА_1 складом родини 4 особи він, дружина - ОСОБА_2 , донька - ОСОБА_3 , донька - ОСОБА_4 з 09.02.2006 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 в особі (об`єднаної) житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , Територіального центру контролю якості майна. комендатури військових сполучень залізничної дільниці і станції Одеса, управління військових сполучень на Одеській залізниці та осіб звільнених 85 ЦРЗМ, 179 лабораторії, ОКПО, Тилу та Логістики ПівдОК) зарахувати (поновити) в першочергову чергу на поліпшення житлових умов та отримання житла підполковника медичної служби ОСОБА_1 складом родини 4 особи він, дружина - ОСОБА_2 , донька - ОСОБА_3 , донька - ОСОБА_4 з 11.08.2015 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 в особі (об`єднаної) житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , Територіального центру контролю якості майна. комендатури військових сполучень залізничної дільниці і станції Одеса, управління військових сполучень на Одеській залізниці та осіб звільнених 85 ЦРЗМ, 179 лабораторії, ОКПО, Тилу та Логістики ПівдОК) зарахувати (поновити) в службову чергу підполковника медичної служби ОСОБА_1 складом родини 4 особи він, дружина - ОСОБА_2 , донька - ОСОБА_3 , донька - ОСОБА_4 з 09.02.2006 року.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя С.О. Cтефанов