Справа № 320/7835/23
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року № 320/7835/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області

про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 05.12.2022 про скасування рішення ГУДМС України в м. Києві від 28.07.2014 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_1 ;

-скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 05.12.2022 про скасування рішення ГУДМС України в м. Києві від 28.07.2014 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_1 .

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 05.12.2022 про скасування рішення ГУДМС України в м. Києві від 28.07.2014 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, є незаконним та таким, що порушує права позивача, а відтак підлягає скасуванню.

Відповідач своїм правом на відзив не скористався.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 28.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Рішенням Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 05.12.2022 скасовано рішення ГУ ДМС України в м. Києві від 28.07.2014 року про оформлення набуття громадянства України відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей, а саме: листом ДПГР ДМС від 30.11.2022 № 6-8873/6-22 до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надіслано лист Служби Безпеки України від 29.11.2022 №5/6/1-3371 з копією вироку Оболонського районного суду м. Києва від 21.02.2019 у справі №756/9555/19 про визнання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

У листі Служби безпеки України від 29.11.2022 №5/6/1-3371 Державну міграційну службу України повідомлено, що в рамках кримінального провадження №0000828 від 07.08.2017 слідчими СУ ГУНП в м. Києві розслідувалися факти підробки та використання ОСОБА_1 спільно з іншими особами документів для отримання громадянства України.

21.02.2019 Оболонським районним судом м. Києва стосовно ОСОБА_1 винесено обвинувальний вирок, за яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» (далі - «Закон № 2235-III»).

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про громадянство України» громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Частиною першою статті 8 Закону № 2235-ІІІ передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Приписами статті 21 Закону № 2235-ІІІ визначено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

VI. Оцінка суду

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» (далі - «Закон №2235-III»).

Відповідно до пункту другого статті 6 Закону №2235-ІІІ громадянство України набувається, серед іншого, за територіальним походженням.

Частиною першою статті 8 Закону №2235-ІІІ передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Водночас, приписами статті 21 Закону № 2235-ІІІ визначено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Судом встановлено, що позивачу рішенням Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 05.12.2022 року (далі - рішення ЦМУ ДМС) скасовано рішення ГУ ДМС України в м. Києві від 28.07.2014 року про оформлення набуття громадянства України відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей, а саме: листом ДПГР ДМС від 30.11.2022 № 6-8873/6-22 до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надіслано лист Служби Безпеки України від 29.11.2022 № 5/6/1-3371 з копією вироку Оболонського районного суду м. Києва від 21.02.2019 у справі №756/9555/19 про визнання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Раніше щодо ОСОБА_1 уже приймались рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України. Спершу таке рішення було прийняте 20.07.2017 Головним управлінням Державної міграційної служби України в м. Києві.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року (справа №826/13926/18) було визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві від 20.07.2017 про скасування рішення Головного управління ДМС України в м. Києві від 28.07.2014 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_1 .

Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що необхідною та обов`язковою умовою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону України «Про громадянство України» є встановлення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Вказані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів. Крім того, встановленню підлягають також факти, що підтверджують провину або злочинний намір, подачу завідомо хибних відомостей, обман заявника при отриманні ним паспорта громадянина України.

Зокрема, у рішенні зазначено, що «...листи прокуратури міста Києва, на підставі яких винесено оскаржуване рішення, не є належними і достовірними доказами, оскільки не підтверджують факт підроблення документів чи надання неправдивих відомостей позивачем, що надало йому право набути громадянство України за територіальним походженням.

Отже, оскільки факт підробки витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №5 від 21.05.2014 року про державну реєстрацію народження діда позивача ОСОБА_1 не встановлено належними органами, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач (ГУ ДМС у м. Києві) скасував своє рішення від 28 липня 2014 року про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 за відсутності правових підстав».

У подальшому, рішенням Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 28 липня 2020 року було вдруге скасовано рішення ГУ ДМС України в м. Києві від 28.07.2014 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_1 .

Тобто, ОСОБА_1 було вже вдруге притягнуто до юридичної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 листопада 2021 року (справа № 640/13944/21), яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 28 липня 2020 року про скасування рішення ГУ ДМС України в м. Києві від 28.07.2014 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_1 .

При цьому, в рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 листопада 2021 року суд констатував, що обставини, що стали підставою для скасування громадянства (рішення про оформлення набуття громадянства), повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Крім того, встановленню підлягають також факти, підтверджуючі провину або злочинний намір, подачу завідомо хибних відомостей, обман заявника при отриманні ним паспорта громадянина України.

Поряд з цим, вказується, що листи ДГПР ДМС України від 27.07.2020 № 6.4-2700/20 та Міністерства юстиції України від 27.07.2020 не є документами, які беззаперечно свідчать про подання заявником неправдивих чи фальшивих відомостей, а інших документів, на підставі яких орган ДМС дійшов такого висновку, у рішенні (поданні) не зазначено.

Цим же судом було встановлено, що відносно ОСОБА_1 уже приймалось рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, і таке рішення було прийняте 20.07.2017 Головним управлінням ДМС України в м. Києві. Тобто, рішенням ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області ОСОБА_1 уже вдруге притягується до юридичної відповідальності.

Повторне притягнення особи до юридичної відповідальності вдруге за одне й те ж саме правопорушення також слугувало підставою для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування як протиправного рішення ДМС про скасування рішення про оформлення набуття громадянства.

Підстави для скасування рішення про оформлення набуття громадянства ОСОБА_1 зазначені аналогічні, як і в попередніх рішеннях органів ДМС від 20.07.2017 та від 28.07.2020 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства ОСОБА_1 які були скасовані вищевказаними рішенням суду.

Таким чином, і в цей час позивач притягується повторно до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

За таких обставин суд вважає, що позивачу було не правомірно скасовано рішення ГУДМС України в м. Києві від 28.07.2014 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

Відтак, позовні вимоги є обгрунтованими.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Під час звернення до суду із цим позовом позивачем сплачено судовий збір на суму 2147,20 грн.

Оскільки адміністративний позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управлінням ДМС у м. Києві та Київській області 2147,20 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 05.12.2022 про скасування рішення ГУДМС України в м. Києві від 28.07.2014 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_1 .

Скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 05.12.2022 про скасування рішення ГУДМС України в м. Києві від 28.07.2014 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 2147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім грн. 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (, місцезнаходження: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, буд. 4-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 19.04.2024