Справа № 629/1337/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 р. Справа № 629/1337/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.03.2024, головуючий суддя І інстанції: Мицик С.А., м. Лозова, повний текст складено 07.03.24 по справі № 629/1337/24

за позовом ОСОБА_1

до Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області третьої особи інспектора Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Шнипка Вячеслава Андрійовича

про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі Лозівський РВП ГУНП в Харківській області, відповідач), третьої особи інспектора Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Шнипка Вячеслава Андрійовича (далі інспектор, третя особа), в якому просив суд:

- визнати дії інспектора Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Шнипка Вячеслава Андрійовича, що пов`язані із складанням постанови серії ЕАТ № 8197326 о 00:51 год. 24.11.2023 по вул. Вишневій в м. Лозова Харківської області про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн за порушення п. 19.1.а ПДР України протиправними;

- скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі серії ЕАТ № 8197326 від 24.11.2023, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн за порушення п. 19.1.а ПДР України;

- справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі серії ЕАТ № 8197326 від 24.11.2023, стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу правопорушення.

Разом з позовом подано клопотання про поновлення строків оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі серії ЕАТ № 8197326 від 24.11.2023, у якому позивач просив визнати поважними причини пропуску та поновити строки оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі серії ЕАТ № 8197326 від 24.11.2023 (місце розгляду справи: АДРЕСА_2 ), якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн за порушення п. 19.1.а ПДР України.

В обґрунтування вказаного клопотання повідомив, що про існування спірної постанови від 24.11.2023 позивачу стало відомо 21.02.2024, після ознайомлення представника позивача з матеріалами справи № 629/7050/23 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , до яких постанова серії ЕАТ № 8197326 від 24.11.2023 була долучена, як додаток та доказ. Зауважив, що не був обізнаний ані про розгляд справи № 629/7050/23, оскільки не отримував повістки від Лозівського міськрайонного суду Харківської області, ані про існування спірної постанови від 24.11.2023, через те, що остання була винесена старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 без повідомлення про її складання та без вручення її позивачу. Вказані обставини підтверджуються відсутністю у постанові, як підписів позивача, так і відміток про відмову в отриманні вказаної постанови.

З огляду на дату ознайомлення зі змістом спірної постанови (21.02.2024) під час ознайомлення з матеріалами справи № 629/7050/23 та подання позовної заяви в межах десятиденного строку, встановленого положеннями ст. 289 КУпАП, наполягав на наявності підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.03.2024 у справі № 629/1337/24 відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про поновлення строків звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву представника ОСОБА_1 - Кравченка Сергія Миколайовича до Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа інспектор Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Шнипко Вячеслав Андрійович, про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі серія ЕАТ № 8197326 від 24.11.2023 р. - повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.03.2024 по справі № 629/1337/24.

Адміністративну справу № 629/1337/24 за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 до Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області, третя особа інспектор Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області Шнипко Вячеслав Андрійович, про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі серія ЕАТ № 8197326 від 24.11.2023 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про відсутність у позивача інформації про існування спірної постанови від 24.11.2022 до дати ознайомлення з матеріалами справи № 629/7050/23 (21.02.2024), на підтвердження чого також свідчить відсутність у постанові підпису ОСОБА_1 . Також з долученого до адміністративного позову відеозапису, наданого у якості доказу по справі № 629/7050/23, не вбачається розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КупАП.

Посилаючись на правову позицію Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 953/2781/20 зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, суд повинен з`ясувати дату отримання цієї постанови, чого зроблено не було, а відтак не виконано передбачений процесуальним законодавством обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та не з`ясовано дату отримання спірної постанови, тобто неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи дату ознайомлення зі змістом спірної постанови (21.02.2024) та дату направлення поштою адміністративного позову до Лозівського міськрайонного суду Харківської області протягом 10 днів з дати ознайомлення з даною постановою (02.03.2024), вважає наявними підстави для поновлення строку звернення до суду.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини 2 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що за інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень у справі № 629/7050/23 постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2023 року, яка набрала законної сили 08.01.2024, ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

За змістом вказаної постанови суду ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, у судове засідання не прибув, про час та день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Серед інших доказів вчинення ОСОБА_1 24.11.2023 о 00-15 год. в м. Лозова по вул. Супруна адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до матеріалів справи була долучена і копія постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ №8197326 від 24.11.2023 за ч.2 ст.122 КУпАП, за керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, яка не була оскаржена. Докази, в т.ч. і вищевказану постанову серії ЕАТ №8197326 від 24.11.2023, суд визнав належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Встановлено, що позовна заява про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 24.11.2023, надійшла до суду 05 березня 2024 року, тобто із порушенням строку звернення до суду.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви суд першої інстанції вважав, що доводи представника позивача з точки зору поважності причин пропуску строку звернення до суду є необґрунтованими. Отже, наявні підстави для повернення позову у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду без поважних на те причин.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає таке.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з частинами першої, другою статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

За визначенням частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

На виконання частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За приписами пункту 1, пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Строк звернення до адміністративного суду, наслідки пропущення строків звернення до суду, обчислення процесуальних строків, поновлення та продовження процесуальних строків урегульовано положеннями ст.118-123 КАС України.

Згідно із частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 КАС України).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 статті 122 КАС України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

В силу приписів частини 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Тобто, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поняття "особа повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій, і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною другою статті 291 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 3001 цього Кодексу.

Аналіз зазначених норм дає підстави колегії суддів дійти висновку, що перебіг строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення розпочинається:

- з дня наступного за днем її винесення;

- з дня наступного за днем набрання такою постановою законної сили;

- після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Таким чином, для вирішення питання про правильність застосування судом першої інстанції строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

У відповідності до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Слід зазначити, що пропуск строку, передбаченого статтею 289 КАС України, не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

На виконання приписів частини 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Правова позиція щодо відліку десятиденного строку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, за умови відмови від її отримання, викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 686/28291/19.

Так, відповідно до висновку, викладеного у цій постанові, який зробленого на основі аналізу норм статті 289 КУпАП і частини другої статті 291 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 286 КАС України, відповідно до якої позовну заяву щодо оскарження рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, під час вирішення питання про пропуск строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, підлягає з`ясуванню дата отримання цієї постанови.

Колегією суддів встановлено, що предметом позову у спірних правовідносинах є постанова серії ЕАТ № 8197326 від 24.11.2023, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн за порушення п. 19.1.а ПДР України.

У справі, що розглядається, позивач у позові та у поданій ним заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду переконував, що про існування постанови про накладення адміністративного стягнення від 24.11.2023 дізнався лише 21.02.2024 після ознайомлення представника позивача з матеріалами справи № 629/7050/23, а тому направляючи позов засобами поштового зв`язку 02.03.2024 має право на поновлення строку звернення до суду з позовом, який пропущено з поважних причин.

Відмовляючи позивачу у задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до суду, суд першої інстанції керувався змістом постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2023 у справі № 629/7050/23 та вважав достатніми встановлені у ній обставини щодо обізнаності позивача про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність в матеріалах справи № 629/7050/23 постанови від 24.11.2023, яка є предметом розгляду в межах справи № 629/1337/24.

Однак колегія суддів вважає такі висновки суду помилковими, оскільки у змісті постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2023 у справі № 629/7050/23 відсутні встановлені обставини щодо дати вручення (ознайомлення) зі спірною постановою. Посилання на наявність в матеріалах справи № 629/7050/23 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанови від 24.11.2023, які не містять відміток про ознайомлення з ними позивача, не є достатніми для встановлення факту вручення позивачу постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8197326 від 24.11.2023.

Крім того, з долучених до позовної заяви відеозаписів, колегією суддів встановлено, що інспекторами поліції повідомлено позивача про те, що він рухався із вимкненим світлом фар у темну пору доби, що є порушенням пункту 19.1.а ПДР України, разом з цим, все подальше спілкування з позивачем стосувалось виключно підозри представників поліції щодо наявності у позивача ознак алкогольного сп`яніння. На жодному з відеозаписів не вбачається розгляд справи про адміністративне правопорушення та складення постанови серії ЕАТ № 8197326 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Копія спірної постанови від 24.11.2023 не містить підписів позивача, ані про роз`яснення йому прав за ст. 268 КУпАП та строку оскарження за ст. 289 КУпАП, ані про отримання ОСОБА_1 вказаної постанови, так само відсутня у постанові і інформація про її направлення рекомендованим листом (пункти 8, 9 постанови ЕАТ № 81973226 взагалі не заповнені), а відтак судом першої інстанції достеменно не встановлено, що позивач був ознайомлений зі змістом оскаржуваної постанови на дату її винесення або отримав таку постанову у належний спосіб.

Однак, суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позивача та не дослідив подані ним документи, не вчинив дій, що сприяли б з`ясуванню достовірної інформації щодо дійсної дати отримання позивачем оскаржуваної постанови.

Колегія суддів наголошує, що недотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та порядку вручення спірної постанови у даній справі має суттєве значення, адже впливає на можливість позивача реалізувати право на оскарження вказаної постанови.

Таким чином, не отримавши повний текст спірної постанови від 24.11.2023, позивач не може вважатися особою, яка своєчасно дізналася про порушення своїх прав, однак не звернулася до суду у встановлений законом термін.

За відсутності у справі, що розглядається, доказів отримання ОСОБА_1 копії постанови серії ЕАТ № 81973226 від 24.11.2023 для визначення дати, від якої розпочався перебіг строку звернення до суду з відповідними вимогами, обставини належного повідомлення позивача про дату та час слухання, які встановлені під час розгляду справи № 629/7050/23, а також неприбуття ОСОБА_1 у судове засідання для участі у судовому розгляді вказаної справи, не мають жодного значення.

Відповідно до ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Однак, у даній справі з наявних в матеріалах справи документів достеменно встановити дату отримання позивачем спірної постанови раніше, ніж він про це зазначає особисто (21.02.2024), не має можливості.

Отже, враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду та про наявність підстав для повернення позовної заяви є передчасними та таким, що зроблені при неповному з`ясуванні обставин у справі.

Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина 1 статті 312 КАС України).

Відповідно до частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (стаття 320 КАС України).

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч.4 ст.241, ст.ст.242, 243, 250, 308, 311, 312, 315, 317, 320 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.03.2024 по справі № 629/1337/24 - скасувати.

Справу № 629/1337/24 за позовом ОСОБА_1 до Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, за участю третьої особи інспектора Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Шнипка Вячеслава Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення направити до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій