Справа № 1440/2418/18
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 квітня 2024 р. № 1440/2418/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О.М., розглянувши в письмовому провадженні заяву позивача про встановлення судового контролю за виконання рішення суду у справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,

про:визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в якому просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 р. з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), матеріальної допомоги на оздоровлення та премії, з яких було обчислено пенсію, та виплаті перерахованої пенсії з 01.01.2018 р. у розмірі 100 відсотків; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. перерахунок, призначеної мені пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), матеріальної допомоги на оздоровлення та премії, з яких було обчислено пенсію, та виплатити перераховану пенсію з 01.01.2018 р. у розмірі 100 відсотків.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. перерахунок пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення). В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 р. у справі № 1440/2418/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - Відповідач) здійснити перерахунок та виплату мені - ОСОБА_1 (далі - Позивач) пенсії у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р., починаючи з 05 березня 2019 р., з урахуванням виплачених сум.

На виконання зазначеного рішення 06.08.2020 року видано виконавчі листи.

Від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у 10-денний строк подати звіт про виконання судового рішення - Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 р. у справі № 1440/2418/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своєї зави позивач зазначила, що Головне управління Пенсійного фонду в Миколаївській області безпідставно не виконує рішення суду. Відповідачем повідомлялось про забезпечення виплати донарахованої суми пенсії в розмірі 5.772,34 грн. у відповідності до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. 649 (далі - Постанова № 649) в порядку черговості з урахуванням дати надходження рішення суду до боржника. Але виплата позивачці не здійснена.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання (ч. 4 ст. 382 КАС України).

З огляду на вищезазначені норми, суд дійшов висновку, що судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 26.03.2020 року у справі № 823/175/17, від 23.06.2020 року у справі № 802/357/17-а.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 04.03.2020 року у справі № 539/3406/17, від 11.06.2020 року у справі № 640/13988/19.

Суд розглянув клопотання позивача по суті та зазначає наступне:

Згідно ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII виплата пенсії, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частиною 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Відповідно до підпункту 4 підрозділу 1 «Розроблення та затвердження бюджету Пенсійного фонду» розділу II «Бюджет Пенсійного фонду та його формування» Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 року № 21-2 доходи Пенсійного фонду мають цільове призначення і спрямовуються виключно на фінансування пенсійних виплат та інших виплат, які пов`язані із функціонуванням системи пенсійного забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України (ч. 2 ст. 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV).

Відповідно до ст. 73 Закону України № 1058 кошти Пенсійного фонду використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені Законом України № 1058.

Одночасно слід зазначити, що відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 116 Бюджетним кодексом України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, зокрема, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України.

Також, згідно абз. 4 ч. 1 ст. 119 Бюджетного кодексу України нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

Як вбачається з наявного у матеріалах справи листа Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області від 30.07.2020 року, на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 р. по справі №440/2418/18, яка набрала законної сили 01.07.2020. Головним управлінням, в добровільному порядку в межах покладених судом зобов`язань, 10.07.2020 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року, з урахуванням виплачених сум.

Основний розмір пенсії склав 6722,81 грн. Загальна сума доплати різниці пенсії за період з 05.03.2019 по 3 1.12.2019 на виконання рішення суду склала 5772,34 грн.

Виплату різниці між отриманою Вами пенсією та донарахованою за рішенням суду за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 в сумі 5772.34 грн буде забезпечено в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду».

Отже, відповідач добровільно здійснив перерахунок пенсії позивача. Крім того, відповідачем забезпечено виплату пенсії у перерахованому розмірі після її перерахунку.

Враховуючи встановлені судом обставини, відсутні підстави вважати, що відповідач не виконує рішення суду, рішення суду виконується з дотриманням чинного законодавства та в межах бюджетних асигнувань.

Відтак, заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Суддя О.М. Мельник