Справа № 460/2655/24
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2024 року м. Рівне №460/2655/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 про внесення змін до довідки про обставини травми від 22.12.2023; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 про внесення змін до довідки про обставини травми від 22.12.2023; 3) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 внести зміни у довідку про обставини травми від 22.11.2023 ОСОБА_1 із зазначенням фрази «травма пов`язана із захистом Батьківщини»; 4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . 26.04.2023 року при здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації під час дії воєнного стану на складі майна інженерної служби в населеному пункті Успенівка, Донецької області в результаті судомного нападу невідомого походження з втратою свідомості, який виник в зоні бойових дій позивач отримав закриті переломовивихи плечових кісток, компресійний перелом тіл хребці Th8, Th10-Th11, що підтверджується відомостями внесеними до довідки про обставини травми № 1836/ДТ від 09.11.2023. У вищезгаданій довідці про обставини травми вказується, що травма отримана позивачем під час виконання службових обов`язків - небойова. Згідно довідки військово-лікарської комісії № 519, позивачу встановлено діагноз - поєднана травма. Травма пов`язана із захистом Батьківщини. Відповідно свідоцтву про хворобу № 624-Т та продовженню до свідоцтва дана травма, отримана пов`язана із захистом Батьківщини. Перебування позивача у зоні бойових дій під час отримання ним травми, також може бути підтверджене витягом з бойового розпорядження. У зв`язку з цим, на адресу відповідача позивачем було направлено рапорт про внесення змін до довідки про обставини травми від 22.12.2023 з метою зазначення у довідці № 1836-ДТ від 09.11.2023 фрази «поранення пов`язане із захистом Батьківщини». Вказаний рапорт відповідач отримав 08.01.2024. 28.12.2023 з метою отримання відомостей про результати розгляду вищезгаданого рапорту до Військової частини НОМЕР_1 було надіслано адвокатський запит. В подальшому, у зв`язку з ігноруванням та ненаданням відповіді на вищезгадані рапорт та адвокатський запит, 16.01.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено скаргу на недбале відношення відповідальних осіб Військової частини НОМЕР_1 до виконання свої службових обов`язків. Станом на момент подачі позовної заяви - відповіді на вказані рапорт та адвокатський запит не надійшло. Згідно витягу з додатків № 1 та № 2 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2023 № 1611, позивач перебував в зоні ведення бойових дій в періоди з 01.04.2023 по 23-20.04.2023, 21.04.2023 та 29.04.2023. Як стверджує позивач, враховуючи те, що травму було отримано ним 26.04.2023, тобто, в період перебування в зоні бойових дій, то витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 1611 від 02.05.2023 також підтверджує те, що дана травма пов`язана із захистом Батьківщини. За наведеного просить суд позовні вимоги задовольнити.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що станом на 01.01.2023 років не відбулося фактичного підвищення грошового забезпечення військовослужбовців, а у відповідача немає правових підстав для складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача з окладами відповідної категорії військовослужбовців, які фактично таких окладів не отримують. Вказав, що реалізація позовних вимог може призвести до того, що розмір пенсії буде більшим ніж фактичне грошове забезпечення військовослужбовця за вказаною посадою, а розрахунок такої пенсії буде суперечити та стане неможливим відповідно до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Також зазначив, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом. За таких обставин, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позовна заява надійшла до суду 12.03.2024.

Ухвалою суду від 13.03.2024 позов залишений без руху.

19.03.2024 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 06.03.2022 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 від 27.02.2022.

Згідно витягу з додатків № 1 та № 2 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2023 № 1611, ОСОБА_2 перебував в зоні ведення бойових дій в періоди з 01.04.2023 по 20.04.2023 та з 21.04.2023 по 29.04.2023.

26.04.2023, при здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації під час дії воєнного стану, на складі майна інженерної служби в населеному пункті Успенівка, Донецької області, в результаті судомного нападу невідомого походження з втратою свідомості, який виник в зоні бойових дій, позивач отримав закриті переломовивихи плечових кісток, компресійний перелом тіл хребці Th8, Th10-Th11.

Згідно довідки військово-лікарської комісії № 519 від 14.06.2023, позивачу встановлено діагноз: Поєднана травма. Закриті застарілі переломовивихи головою обох плечових кісток зі зміщенням. Хребетно-спінальна травма. Переломи тіл Th8, Th10, Thll (26.04.23 р.). Застарілі переломи тіл Tho, Th7, Th (2014р.), Th12 (2022р.); явища мієлопатії у вигляді нижнього помірного парапету з м`язовою силою 3,5-4 бали. Frankel C (S22,1). Судомний синдром; цироз печінки, зумовлений вірусним гепатитом С (анти ВПС+, РНК +), компенсований, клас А за Чайльд-Пью (гепатомегалія, печінкова-клітинна недостатність). Двобічний гідроторакс. Хронічна залізодефіцитна анемія легкого ступеня. Метаболічна КМП. Гіпертонічна хвороба II ст., 2 ст. за рівнем АТ. СН ІІ Аст. Поранення, Травма, ТАК пов`язані із захистом Батьківщини.

У довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 1836/ДТ від 09.11.2023 зазначено: Небойова травма при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до свідоцтва про хворобу позивача № 624-т від 16.11.2023 та продовженню до свідоцтва № 624-т закриті переломовивихи голівок обох плечових кісток та компресійного перелому Th6-Th12 хребців, лікованих консервативно у вигляді неконсолідованих зі зміщенням переломів голівок плечових кісток при значному порушенні функції. Посттравматична мієлопатія на рівні Th8 з розвитком легкого нижнього парапарезу, чутливих порушень з помиірним порушенням функції.

Травма, ТАК пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Енцефалопатія складного генезу ІІст. (дисциркуляторна, дисметаболічна) з розвитком стійкого церебрастенічного, вестибуло-атактичного та епілептиформного синдромів з нечастими судомними нападами. Гіпертонічна хвороба 1 стадії.

Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

22.12.2023 позивачем на адресу відповідача було направлено рапорт про внесення змін до довідки № 1836-ДТ від 09.11.2023 про обставини травми з метою зазначення у довідці фрази «поранення пов`язане із захистом Батьківщини».

Вказаний рапорт відповідач отримав 08.01.2024.

28.12.2023 з метою отримання відомостей про результати розгляду вищезгаданого рапорту, до Військової частини НОМЕР_1 було надіслано адвокатський запит.

В подальшому, 16.01.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено скаргу на недбале відношення відповідальних осіб Військової частини НОМЕР_1 до виконання свої службових обов`язків.

Станом на момент подачі позовної заяви, відповіді на вказані рапорт та адвокатський запит не надійшло.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Закон № 2232-ХІІ здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 ст. 2 Закону № 2232-XII передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Як зазначалось вище, позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 .

22.12.2023 позивач подав рапорт про внесення змін до довідки № 1836-ДТ від 09.11.2023 про обставини травми з метою зазначення у довідці фрази «поранення пов`язане із захистом Батьківщини», однак, жодних дій щодо розгляду такого рапорту відповідач не вчинив. Доказів зворотного суду не надано і судом не встановлено.

Порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України, у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), а також визначення порядку контролю за його дотриманням, встановлено Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України 28.12.2016 № 735 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 за № 94/29962 (далі - Інструкція).

Приписами п. 5 розділу І Інструкції зазначено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності дії, унаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина будь-які обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно п. 6 Інструкції, усі звернення громадян, що надходять до Міністерства оборони України, органів військового управління, військових частин, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» їх видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання), скарги. Подальший розгляд пропозицій, заяв та скарг громадян проводиться з урахуванням особливостей, установлених статтями 14, 15 та 16 зазначеного Закону.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.

Первинний розгляд письмових звернень громадян проводиться керівниками органів військового управління або їх заступниками відповідно до їх повноважень.

Положенням п. 5 розділу ІІ Інструкції встановлено, зокрема, що звернення може бути подано особисто як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне) чи надіслане поштою (електронною поштою). Письмове звернення надсилається поштою (електронною поштою) або передається громадянином особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідь за результатами розгляду звернень в обов`язковому порядку дається тим органом військового управління, військовою частиною, які отримали ці звернення і до компетенції яких входить вирішення порушених у зверненнях питань, за підписом керівника, командира або осіб, які виконують його обов`язки згідно з письмовим наказом. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на правову норму Закону України Про звернення громадян і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Особлива увага приділяється розгляду звернень: Героїв України, ветеранів війни, учасників бойових дій, ветеранів праці та військової служби, осіб з інвалідністю, непрацездатних осіб та осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, багатодітних сімей, одиноких матерів (батьків), членів сімей військовослужбовців - учасників операції об`єднаних сил (ООС), антитерористичної операції (АТО), інших громадян, які потребують соціального захисту та підтримки.

За змістом ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996 (із змінами та доповненнями) (далі Закон № 393), під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

З огляду на зміст Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України» № 548-XIV від 24 березня 1999 року, рапорт це вид службового документа ЗСУ - усне чи письмове звернення військовослужбовця до вищого по посаді чи званню з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку із цим відповідного прохання. Подання рапорту до командира забезпечує військовослужбовцю захист його прав.

Таким чином можна зробити висновок про те, що рапорт є аналогом заяви в цивільному документообігу.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 393, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Отже, у разі надходження рапорту до військової частини, у останньої виникає обов`язок розглянути такий рапорт та, зокрема, прийняти відповідне рішення згідно чинного законодавства з обов`язковим повідомленням про наслідки такого розгляду.

Термін розгляду звернень громадян встановлений ст. 20 Закону № 393, зокрема, відповідно до ч. 1 цієї статті закону, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Як встановлено судом та наведено вище по тексту, 22.12.2023 позивач, який є військовослужбовцем та приймав участь у бойових діях, подав рапорт про внесення змін до довідки № 1836-ДТ від 09.11.2023 про обставини травми з метою зазначення у довідці фрази «поранення пов`язане із захистом Батьківщини».

Такий рапорт отриманий відповідачем 08.01.2024, згідно поштового трекінгу № 829, та не спростовано останнім.

Проте, жодних дій щодо розгляду такого рапорту відповідач не вчинив. Доказів зворотного суду не надано і судом не встановлено.

За наведеного, суд уважає, що відповідач не виконав обов`язку, встановленого законом щодо розгляду заяви позивача, чим допустив протиправну бездіяльність. Зважаючи на викладене твердження позивача в частині позову про визнання бездіяльності відповідача щодо не розгляду рапорту від 22.12.2023 та зобов`язання розглянути даний рапорт є обґрунтованими та підставними, тому в цій частині позовні вимоги належать до задоволення.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру в частині внесення змін у довідку про обставини травми.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, визначені Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України» № 548-XIV від 24 березня 1999 року (далі Статут).

Цим Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Згідно із ч. 3 ст. 260 Статуту, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).

Із викладеного слідує, що складення та, відповідно, внесення змін у довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) відноситься до компетенції начальника медичної служби військової частини, тобто є дискреційними повноваженнями відповідача.

Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17 грудня 2004 року у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02 червня 2006 року у справі «Волохи проти України» (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є «передбачуваною», якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. …надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».

Тобто, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.

В даному випадку суд зауважує, що питання внесення змін у довідку про обставини травми може бути вирішено відповідачем за наслідком розгляду рапорту позивача. Позаяк, рапорт позивача не розглянутий у встановленому законом порядку та рішення по даному рапорту відповідачем не прийнято, то на цій стадії спору позовна вимога до відповідача зобов`язального характеру щодо внесення змін у довідку, є передчасною.

При цьому, суд звертає увагу, що позовні вимоги позивача про визнання бездіяльності відповідача щодо не розгляду рапорту від 22.12.2023 та зобов`язання розглянути даний рапорт, як наведено вище по тексту, належать до задоволення.

Зважаючи на вищевикладене, вимоги зобов`язального характеру до відповідача в частині внесення змін у довідку про обставини травми задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у порядку ст. 382 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття рішення у справі. Тобто, питання щодо зобов`язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Таким чином, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.

В даному ж випадку, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням зазначеного рішення, наголошуючи при цьому, що, відповідно до частин другої, третьої статті 14, статті 370 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не довів в повній мірі правомірності своєї позиції у спірних правовідносинах, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Правові підстави для відшкодування судових витрат у порядку ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 22.12.2023 про внесення змін до довідки про обставини травми.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 22.12.2023 про внесення змін до довідки про обставини травми з урахуванням висновків рішення суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 19 квітня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя Т.О. Комшелюк