Справа № 120/699/23
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/699/23 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмиришена Р.М. Суддя-доповідач - Граб Л.С.

18 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на окрему ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення та зобов`язання останнього здійснити перерахунок і виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.03.2021, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2023, позов задоволено:

-визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення доплати ОСОБА_1 сум індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.03.2021;

-зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.03.2021 відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6, пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 за №1078, з урахуванням проведених виплат.

18.01.2024 представник позивача подав заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду, в якій просив:

-визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 10 березня 2021 року, без урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, вчинених на виконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.04.2023 у справі №120/699/23;

-постановити по даному факту окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, прав та інтересів позивача;

-встановити в окремій ухвалі термін для її виконання;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року заяву задоволено:

-визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , вчинених на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у справі №120/699/23, після набрання рішенням суду законної сили;

-направлено окрему ухвалу до військової частини НОМЕР_1 для вжиття заходів щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України, ст. 370 КАС України, встановлених у цій ухвалі, шляхом нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.03.2021 відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6, пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 за №1078, з урахуванням проведених виплат, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у справі №120/699/23;

-встановлено строк для надання відповіді щодо вжитих заходів протягом 30-ти днів з дня отримання цієї ухвали.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невірне та неповне дослідження матеріалів справи, просить скасувати ухвалу та прийняти нову про задоволення заяви.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами 2 та 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

В свою чергу, статтею 370 КАС України закріплено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Статтею 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі, і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства, дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

З матеріалів справи з`ясовано, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у даній справі зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.03.2021 відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6, пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 за №1078, з урахуванням проведених виплат.

Однак, як вбачається, з наданої в/ч НОМЕР_1 довідки від 24.04.2023 № 729, виданої на виконання вимог рішення суду від 10.04.2023 по нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.03.2021 відповідно вимог абзацу 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 за №1078, нарахування індексації ОСОБА_1 становить 0 грн 0 коп.

При цьому, в/ч НОМЕР_1 зазначила, що 12.05.2023 до військової частини надійшло роз`яснення Директорату стратегічного планування, координації політики та євроінтеграції Міністерства соціальної політики України № 1029/0/290-23/51 від 05.04.2023, у якому вказано, що відповідно до статті 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" з січня 2015 року проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового соціального страхування на відповідних рік.

Також директорат стратегічного планування координації політики та євроінтеграції Мінсоцполітики надав умовний приклад розрахунку суми індексації грошового забезпечення у разі підвищення посадового окладу у березні 2018 року.

Тому, відповідно до розрахунків, проведених фінансовою службою військової частини та зазначених у довідці від 24.11.2023 № 729, сума індексації, що підлягає виплаті за період з 01.03.2018 по 10.03.2021 згідно рішення суду, становить 0 гривень 0 копійок.

Тобто, відповідач, всупереч вимогам судового рішення, яким останнього зобов`язано здійснити перерахунок індексації позивачу, такого перерахунку не здійснював, пославшись на роз`яснення Директорату стратегічного планування, координації політики та євроінтеграції Міністерства соціальної політики України.

Поряд з цим, як обгрунтовано зазначив суд першої інстанції, судом апеляційної інстанції вже надавалась оцінка доводам відповідача, в тому числі посиланню на роз`яснення Директорату стратегічного планування, координації політики та євроінтеграції Міністерства соціальної політики України № 1029/0/290-23/51 від 05.04.2023, під час апеляційного розгляду справи №120/699/23.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи оскаржуване рішення в межах доводів апеляційної скарги та долучених доказів, постановою від 15.11.2023 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.04.2023 залишив без змін, а скаргу - без задоволення.

Проаналізувавши вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду від 10.04.2023 у справі № 120/699/23 не виконане в зв`язку з незгодою відповідача з результатами розгляду по суті справи №120/699/23.

Однак, незгода з судовим рішенням, яке набрало законної сили, не може бути підставою для його невиконання.

Крім того, як вірно зауважено судом першої інстанції, роз`яснення Директорату стратегічного планування, координації політики та євроінтеграції Міністерства соціальної політики України № 1029/0/290-23/51 від 05.04.2023, носять інформаційний характер та не можуть змінювати судове рішення, яке набрало законної сили.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення суду у справі № 120/699/263 відповідачем відповідно до вимог резолютивної частини не виконано, що свідчить про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 , поданої в порядку ст.383 КАС України.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329,383 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а окрему ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Смілянець Е. С.