Справа № 569/1105/23
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 569/1105/23 Головуючий у 1-й інстанції: Жовноватюк В.С.
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Вівдиченко Т.Р., Штульман І.В.,

за участю секретаря

судового засідання Сулім А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно з статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Зіневичем Олександром Валерійовичем, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Пришка Вадима Руслановича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач/апелянт) звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з адміністративним позовом до інспектора взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Пришка Вадима Руслановича (далі - інспектор/відповідач 1), Департаменту патрульної поліції (далі - департамент/відповідач 2) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просила суд скасувати постанову серії БАА № 924011 від 17 січня 2023 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн за частиною першою статті 122 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що винесена відносно позивача постанова є незаконною, оскільки у постанові неправильно встановлені обставини адміністративного правопорушення та відсутні докази такого порушення. Не наведено жодного доказу вини позивача, не зазначено відомостей про фіксацію правопорушення, не додані показання свідків, висновки експерта чи будь-яких інших доказів.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2023 року передано справу за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначає, що до матеріалів справи протиправно прийнято подані відповідачем відзив і докази, оскільки вони подані з пропуском встановленого судом строку.

Від відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки заперечення позивача щодо здійсненого адміністративного правопорушення спростовуються наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами. Посилання позивача на зазначення інспектором неправильних даних у оскаржуваній постанові не спростовує зафіксоване та встановлене порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України. Аргументи апелянта є формальними і не спростовують висновків суду першої інстанції про факт скоєння позивачем адміністративного порушення.

15 квітня 2024 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 - адвоката Зіневича О.В. надійшла заява про розгляд справи без участі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною другою статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 січня 2023 року інспектором взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Пришком В.Р. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 924011, відповідно до якої ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MAZDA 3 з номерним знаком НОМЕР_1 , на 388 км траси Київ-Чоп в зоні дії дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» здійснила обгін інших транспортних засобів, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 122 КУпАП.

Постановлено накласти штраф у сумі 340,00 гривень.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наявних в матеріалах справи доказів підтвердження факту порушення позивачем пункту 3.25 глави 3 розділу 33 Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила).

Пунктом 8.1. Правил встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 3.25 розділу 33 Правил передбачено знак «Обгін заборонено», згідно з яким забороняється обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.).

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП, зокрема, порушення вимог дорожніх знаків, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до статті 251 КУпАП, зокрема, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з матеріалами справи, відповідачем надано суду першої інстанції відеозапис з фіксацією вчиненого правопорушення та процедурою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Відеозапис був здійснений на технічний пристрій, що закріплений на форменому одязі поліцейського № 469365, що зафіксовано в оскаржуваній постанові.

Вказаним відеозаписом, оглянутим колегією суддів, зафіксовано як автомобіль марки MAZDA 3 з н/з НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала ОСОБА_1 , в зоні дії знаку 3.25 «Обгін заборонено», здійснив обгін інших транспортних засобів, які рухались по односмуговій дорозі в попутному напрямку. Окрім того, з відеозапису видно, що позивач не заперечила виконання обгону з порушенням Правил (02:04 хв. відеозапису).

Посилання апелянта на певні неточності у постанові (неправильно зазначено час вчинення адміністративного правопорушення) не впливають на кваліфікацію спірних правовідносин, оскільки таке порушення є формальним.

Твердження про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті відзиву на позовну заяву, який поданий з пропуском встановленого судом строку, не спростовує законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення та не є достатньою підставою для його скасування.

Окрім того, відмовивши у прийнятті поданого відповідачем відзиву з мотивів пропущення встановленого строку, суд першої інстанції допустився б зайвого формалізму, не забезпечивши повне з`ясування обставин справи з урахуванням доводів всіх її учасників, що є обов`язковим у розгляді справи.

Пояснення позивача про не направлення відповідачем відзиву на апеляційну скаргу спростовуються наявною в матеріалах справи квитанцією № 760636 про доставку документів до електронного кабінету представника ОСОБА_1 - адвоката Зіневича О.В.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

Оскільки суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги залишає її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 229, 272, 287, 308, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Зіневичем Олександром Валерійовичем, залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Черпак Ю.К.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Штульман І.В.