Справа № 420/21480/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Перша інстанція: суддя Пекний А.С.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 02 квітня 2024 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ларк Сідз Україна задовольнив.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року у справі № 420/21480/23 скасував.

Ухвалити у справі нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю Ларк Сідз Україна задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Одеської митниці щодо класифікації товару від 24.07.2023 № 23UА1-КТ.

Стягнув з Одеської митниці () судовий збір у сумі 6 710,00 грн. (шість тисяч сімсот десять) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ларк Сідз Україна (, вул.40-річчя Перемоги,13, смт Таїрове, Одеський район).

05.04.2024 на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю Ларк Сідз Україна - адвоката Зудінова О.О. про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 32 780,00 грн.

В обґрунтування заяви, посилаючись на вимоги статей 139, 252 КАС України, для вирішення питання про понесенні позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу, адвокат Зудінов О.О. надав до суду: договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 07/23/36249327 від 31.07.2023; рахунок № 01-08 від 01.08.2023; платіжну інструкцію № 02/08/2023 від 02.08.2023; акт передачі-прийняття професійної правничої допомоги (правової допомоги) № 30-11 від 31.11.2023; рахунок № 18-01 від 18.01.2024; платіжну інструкцію № 3241 від 22.01.2024; Акт передачі-прийняття професійної правничої допомоги (правової допомоги) № 01-02 від 01.02.2024; Акт передачі-прийняття професійної правничої допомоги (правової допомоги) № 03-04 від 03.04.2024; рахунок № 04-04 від 04.04.2024 ; платіжна інструкція № 3311 від 04.04.2024.

Також представник Товариства з обмеженою відповідальністю Ларк Сідз Україна просив розглядати заяву про ухвалення додаткового судового рішення без участі позивача та його представника.

Одеська митниця надіслала до суду апеляційної інстанції заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якому просила зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі № 420/21480/23.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до ст.ст.252, 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення по справі № 420/21480/23 та часткове задоволення заяви.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підставі частин 4-7 цієї статті КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами частини 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 та у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18.

Так, в даному випадку, на підтвердження витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, було надано суду: договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 31 липня 2023 року № 07/23/36249327; рахунок № 01-08 від 01 серпня 2023 року; платіжна інструкція № 02/08/2023 від 02 серпня 2023 року; акт передачі-прийняття професійної правничої допомоги (правової допомоги) № 30-11 від 31 листопада 2023 року; рахунок № 18-01 від 18 січня 2024 року; платіжна інструкція № 3241 від 22 січня 2024 року; акт передачі-прийняття професійної правничої допомоги (правової допомоги) № 01-02 від 01 лютого 2024 року; акт передачі-прийняття професійної правничої допомоги (правової допомоги) № 03-04 від 03 квітня 2024 року; рахунок № 04-04 від 04 квітня 2024 року; платіжна інструкція № 3311 від 04 квітня 2024 року.

Відповідно до підпункту 1.1. договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 31 липня 2023 року № 07/23/36249327 Бюро (АДВОКАТСЬКЕ БЮРО «ОЛЕГ ЗУДІНОВ ТА ПАРТНЕРИ» в особі власника - адвоката Зудінова Олега Олексійовича) надає Клієнту (ТОВ « ЛАРК СІДЗ УКРАЇНА») професійну правничу (правову) допомогу у вигляді складання процесуальних документів та представництва з питань, що пов`язані із:

1.1.1. прийняттям Одеською митницею рішення про визначення коду товару від 24.07.2023 р. N КТ-11А-2023;

1.1.2. вилученням належного Клієнту товару у зв`язку із складанням посадовою особою Координаційно-моніторингової митниці протоколу про порушення митних правил від 27.07.2023 № 0104/126000/23.

Колегія суддів зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

15.04.2024 по П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло заперечення від представника Одеської митниці, у якому представник просить зменшити витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 32 780,00 грн. становить 10,82 прожиткові мінімуми на працездатних осіб з 1 січня 2024 року, або 4,1 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, або мінімальну заробітну плату у погодинному розмірі за 683 годин роботи, отже є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності, співрозмірності.

Досліджуючи надані адвокатом документи та заперечення представника відповідача на предмет співмірності заявленої суми правничою допомоги, колегією суддів встановлено наступне.

Так відповідно матеріалів справи адвокат Зудінов О.О. здійснював представництво інтересів ТОВ « ЛАРК СІДЗ УКРАЇНА» у справі № 420/21480/23 також у Одеському окружному адміністративному суді.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, правова позиція Товариства була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду справи як у суді першої так і суді апеляційної інстанції.

В суді апеляційної інстанції представник позивача продублював свою позицію наведену в суді першої інстанції. Підготовка справи до розгляду в суді апеляційної інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, оскільки, представник ТОВ « ЛАРК СІДЗ УКРАЇНА» - адвокат Зудінов О.О. був обізнаний із позицією відповідача, а нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось.

Водночас суд при зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №927/153/22).

На думку колегії суддів, витрачений час адвокатом на складання апеляційної скарги ( 5 год.-10 000 грн), супроводження справи в суді апеляційної інстанції, участь в судових засіданнях (0,39 год - 780 грн), вивчення письмових пояснень відповідача в суді апеляційної інстанції та складання додаткових пояснень (1 год - 2000 грн) є завищеними та необґрунтованими, оскільки зазначені послуги не потребували значного часу, тому що представник позивача був обізнаний з усіма деталями у справі, а судові засідання проходили в режимі відеоконференції.

Доречно наголосити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.

Таким чином, заявлені представником позивача до відшкодування 32 780,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з Одеської митниці становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат є не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) в період апеляційного провадження, із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

В той же час враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, беручи до уваги доведеність позивачем відповідно до вимог статті 77 КАС України надання йому послуг професійної правничої допомоги, наявність заяви відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання адвоката Зудінова О.О. підлягає частковому задоволенню.

При прийнятті додаткового рішення суд врахував позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.01 2021 по справі № 280/2635/20, та позицію Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19, відповідно до яких витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено .

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 по справі № 520/2915/19 зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічна правова позиція висловлена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 по справі № 826/841/17.

У пункті 269 рішення у цій справі ЄСПЛ зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, пункт 55).

У справі Черніус та Рінкевичюс проти Литви (Сernius and Rinkeviсius v. Lithuania) (заяви № 73579/17 та № 14620/18, пункт 71) ЄСПЛ також посилався на загальніший принцип про те, що ризик будь-якої помилки, допущеної державним органом, має покладатись на саму державу і помилки не мають виправлятися за рахунок осіб, яких це стосується (див. також рішення у справах Beinaroviс and others v. Lithuania, заява № 70520/10, пункт 140 та Radchikov v. Russia, заява № 65582/01, пункт 50).

ЄСПЛ у цій справі також дійшов висновку, що відмова національних судів у відшкодуванні заявникам судових витрат, понесених в ході адміністративного провадження, в якому вони оскаржували накладення державною інспекцією з праці штрафів і за результатами якого вони домоглися скасування цих рішень як необґрунтованих, становило порушення їхнього права на доступ до суду, і тому порушення пункту 1 статті 6 Конвенції незалежно від сум цих витрат (пункт 74). Водночас витрати не мають бути понесені безвідповідально чи без належного обґрунтування (див. рішення у справах Stankiewicz v. Poland, заява № 46917/99, пункт 75).

Відповідні принципи, що випливають з усталеної практики Суду та стосуються права на доступ до суду, наведені у рішенні ЄСПЛ у справі Zubac v. Croatia (заява № 40160/12, пункти 76- 86).

Аналізуючи подані позивачем докази, з урахуванням клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, враховуючи складність та значення справи для сторін, час витрачений на участь у судових засіданнях, колегія суддів доходить висновку про необхідність задоволення клопотання та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

Керуючись статтями 139,308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПО С Т А Н О В И В:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларк Сідз Україна» - адвоката Зудінова Олега Олексійовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 420/21480/23 задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі № 420/21480/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларк Сідз Україна» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року у справі № 420/21480/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларк Сідз Україна» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Стягнути з Одеської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларк Сідз Україна» (, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт.Таїрове, вул.40-річчя Перемоги,13) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 (дванадцять тисяч) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк