Справа № 520/35693/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 р.Справа № 520/35693/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2024, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/35693/23

за позовом ОСОБА_1

до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" , Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Петропавлівка"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач, боржник) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича (надалі відповідач, апелянт, ПВ ОСОБА_2 ), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (надалі також ТОВ "Вердикт Капітал", стягувач), ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка" в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ПВ ОСОБА_2 у відмові врахувати оплати проведені позивачем в рахунок погашення боргу за виконавчим провадженням № 66419452;

- зобов`язати ПВ ОСОБА_2 врахувати проведені оплати, згідно з квитанціями у сумі 42718,74 грн, за виконавчим провадженням № 66419452 та провести перерахунок заборгованості з урахуванням наданих квитанцій.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ПВ ОСОБА_2 щодо неналежного з`ясування підстав для повторного звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 у межах ВП № 66419452.

Визнано протиправною та скасовано постанову ПВ Пашкова Ю.Д. від 05.08.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 по ВП № 66419452.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового здору у розмірі 536 грн 80 коп за рахунок асигнувань ПВ ОСОБА_2 .

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судове рішення та ухвалити постанову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що виконавче провадження № 66419452 про стягнення з позивача коштів перебувало на виконанні у приватного виконавця Попляка В.В. Наказом Міністра юстиції України № 1637/5 від 04.05.2023 діяльність приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В. В. зупинено на строк його тимчасової відсутності та визначено ПВ Пашкова Ю.Д., приватним виконавцем, який здійснюватиме заміщення приватного виконавця Попляка В.В. Після отримання Наказу Міністра юстиції України № 1637/5 від 04.05.2023 ПВ ОСОБА_2 звернувся до офісу виконавця Попляка В.В. для отримання паперових матеріалів виконавчих проваджень, які раніше перебували у виконавця ОСОБА_3 , але офіс було зачинено, телефони та інші засоби зв`язку було відключено.

За обліком автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) у приватного виконавця Попляк В.В. перебувало на виконанні понад 5517 виконавчих проваджень, матеріали жодного з цих проваджень ОСОБА_3 не передав, доступу до депозитних рахунків виконавця ОСОБА_3 не передав, а в силу дії законодавства про охорону банківської таємниці апелянт не може ані підтвердити зарахування коштів, ані спрямувати їх на погашення боргу позивача стягувачеві.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції мав відмовити у задоволенні позову з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту. Таким способом має бути звернення позивача до суду з позовом про повернення безпідставно набутих коштів до приватного виконавця Попляка В.В., у якого у період з 06.08.2021 до 04.05.2023, знаходилось на виконанні виконавче провадження № 66419452 про стягнення з Боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь Стягувача ТОВ Вердикт Капітал заборгованості в розмірі 40446,66 гривень, та на депозитному рахунку якого зберігаються грошові кошти, утримані із заробітної плати ОСОБА_1 у період зупинення діяльності приватного виконавця Попляка В.В. та дії заборони на звернення стягнення на заробітну плату боржника відповідно до положень Закону України № 2129-IX.

Вказує, що відсутній правовий механізм, який надавав би ПВ ОСОБА_2 , право та можливості витребувати грошові кошти, попередньо перераховані ТОВ Агрофірма Петропалівка з 24.02.2022 по теперішній час на рахунок приватного виконавця Попляка В.В.: UA5901078.

Стверджує, що спірна постанова від 05.08.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 по ВП № 66419452 на суму заборгованості у розмірі 36632,28 грн, яка відображена в АСВП станом на 05.08.2023, є законною та обґрунтованою, а сума стягнення підтверджена стягувачем.

Також стверджує, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) у справах, визначених, зокрема ст. 287 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Позивач, представник третьої особи ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка" в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи в силу приписів ч. 2 ст. 313 КАС України.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, відповідача, представника відповідача та представника третьої особи ТОВ "Вердикт Капітал" перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

12.06.2021 приватним нотаріусом Києво Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 73297 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості у розмірі 40446,66 грн.

06.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66419452 щодо примусового виконання виконавчого напису № 73297 від 12.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом КиєвоСвятошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості у розмірі 40446,66 грн.

03.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в межах ВП № 66419452, якою встановлено, що ОСОБА_1 отримує дохід від ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка", з огляду на що постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків, відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідності до ст. 68, 70 Закону України "Про виконавче провадження" суму боргу у розмірі 44891,33 гривень, яка підлягає стягненню із боржника за виконавчим провадженням № 66419452 що складається з: витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 400,00 гривень, суму боргу за виконавчим документом у розмірі 40446,66 гривень, основної винагороди приватного виконавця у розмірі 4044,67 гривень. Перераховувати за наступними реквізитами: отримувач - Приватний виконавець Попляк В.В., р/р НОМЕР_1 у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 351533, код отримувача: , призначення платежу: погашення боргу у виконавчому провадженні № 66419452, Боржник: ОСОБА_1 , код: НОМЕР_2 .

Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка", який направлено приватному виконавцю Попляк В.В. за період з 01.10.2021 по 31.12.2021, із заробітної плати ОСОБА_1 утримано у вересні 2021 року -1635,76 грн, у жовтні 2021 року - 1838,62 грн, у листопаді 2021 року - 1838,62 грн., у грудні 2021 року - 1553,10 грн. (а.с. 29)

Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка", який направлено приватному виконавцю Попляк В.В. за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, із заробітної плати ОСОБА_1 утримано у січні 2022-1903,02 грн, у лютому березні 2022 року по 1838,62 грн, у травні 2022 року - 1938,44 грн, у червні 2022 року - 0 грн у липні-грудні 2022 року по 1838,62 грн. (а.с. 30).

Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка", який направлено приватному виконавцю Попляк В.В. за період з 01.01.2023 по 31.07.2023, із заробітної плати ОСОБА_1 утримано у січні 2023 року - 0 грн, у лютому 2023 року -1925,40 грн, березні 2023 року -1824,48 грн, у квітні серпні 2023 року по 1838,62 грн. (а.с. 31).

Вказані суми відрахувань також підтверджено копіями платіжних доручень (а.с. 32-38) та довідкою ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка", в якій зазначено що згідно виконавчого провадження ВП № 66419452 від 03.09.2021 із зарплати ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок приватного виконавця ОСОБА_3 відраховано кошти у загальній сумі 42036,74 грн за період 2021-2023 роки. (а.с. 28).

Поряд з цим, Наказом Міністерства юстиції України від 04.05.2023 № 1637/5 зупинено діяльність приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. (посвідчення № 0211 від 16.08.2018) на строк його тимчасової відсутності, визначено ПВ Пашкова Ю.Д. (посвідчення № 0272 від 18.12.2018), приватним виконавцем, який здійснюватиме заміщення приватного виконавця Попляка В.В., що також підтверджується інформаційною довідкою з Єдиного реєстру приватних виконавців України № 0119 від 19.01.2024.

20.05.2023 ПВ Пашковим Ю.Д., у зв`язку із заміщенням приватного виконавця Попляка В.В., діяльність якого зупинено на строк тимчасової відсутності згідно наказу Міністерства юстиції України від 04.05.2023 № 1637/5, до АТ КБ " Приватбанк" скеровано вимогу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю № 577, в якій приватний виконавець просив надати інформацію, а саме виписку коштів депозитного рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_3 за період з 01.02.2022 по 20.05.2023 та залишки коштів на рахунку, а також надати інформацію - виписку руху коштів авансового рахунку НОМЕР_3 ОСОБА_3 за період з 01.02.2022 по 20.05.2023 та залишки коштів на рахунку.

Листом від 13.06.2023 № 20.1.0.0.0/7-230523/24979 АТ КБ "Приватбанк" повідомлено ПВ ОСОБА_2 про неможливість надання виписки по рахунку приватного виконавця іншим виконавцем, навіть у випадку тимчасового заміщення, оскільки така інформація відноситься до банківської таємниці.

Поряд з цим, звернуто увагу приватного виконавця, що відповідно до приписів п.п.3 -4 розділу 7 Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, законодавством передбачено, що виконавець, який тимчасово заміщує іншого виконавця може мати доступ до інформації, в тому числі про стягнуті кошти через автоматизовану систему виконавчого провадження (АСВП), а не через Банк.

У подальшому, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 за виконавчого напису № 73297 від 12.06.2021 не сплачено заборгованість у повному розмірі (у сумі 36632,28 грн), ПВ ОСОБА_2 прийнято постанову від 05.08.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по ВП № 66419452, якою постановлено звернути стягнення на доходи боржника шляхом здійснення відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків щомісяця до погашення заборгованості у загальному розмірі 36632,28 грн, з яких борг 32838,37 грн, виконавчий збір 3283,44 грн, витрати виконавчого провадження 510,47 грн. Вказані кошти перерахувати на рахунок ПВ ОСОБА_2 .

01.09.2023 ОСОБА_1 скерував до ПВ ОСОБА_2 заяву, в якій просив врахувати кошти у сумі 42036,74 грн, які були утримані ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка" із заробітної плати заявника на виконання ВП № 66419452. До вказаної заяви, ОСОБА_1 додано довідку з місця роботи, сканкопії платіжних доручень (23 шт), звіти 3 шт. (а.с. 16-17).

Листом від 20.10.2023 ПВ ОСОБА_2 надав відповідь на звернення ОСОБА_1 з роз`ясненням щодо процедури витребування сплачених коштів (безпідставно) набутих коштів ОСОБА_3 (а.с. 18).

11.11.2023 ОСОБА_1 скерував до ПВ ОСОБА_2 скаргу, в якій висловив свою незгоду із незарахуванням сплачених ним коштів за ВП № 66419452, просив зарахувати суму сплачених коштів у розмірі 42036,74 грн на виконання ВП № 66419452 та надати повний та достовірний розрахунок (а.с. 19-20).

Також, 11.11.2023 позивач скерував до Асоціації приватних виконавців України та Міністерства юстиції України скарги, в яких просив перевірити діяльність ПВ ОСОБА_2 по вчиненню ним дій по ВП № 66419452, та зобов`язати провести розрахунок заборгованості з урахуванням квитанцій (а.с. 23-26).

Листами від 30.11.2023 № 9432 та № 9433 ПВ ОСОБА_2 повідомив ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка" та ОСОБА_1 про обставини призупинення діяльності приватного виконавця Попляка В.В. про визначення приватного виконавця Пашкова Ю.Д. приватним виконавцем, який здійснюватиме заміщення приватного виконавця Попляка В.В. по ВП № 66419452, а також зазначено, що згідно з відомостями з АСВП станом на 05.08.2023 остаточна сума боргу по ВП № 66419452 становить 36632,28 грн, враховуючи те, що ОСОБА_2 не може отримати доступ до грошових коштів, які знаходяться на рахунках ОСОБА_3 в силу дії банківської таємниці.

08.12.2023 ПВ ОСОБА_2 скеровано до ТОВ "Вердикт капітал" (стягувач по ВП № 66419452) запит № 9740, в якому просив надати інформацію про суму заборгованості станом на 05.08.2023 та станом на дату надання відповіді за боржником ОСОБА_1 по ВП № 66419452.

Листом від 14.12.2023 № 1-6573 ТОВ "Вердикт капітал" повідомлено приватного виконавця Пашкова Ю.Д., що сума заборгованості по виконавчому напису № 73297 про стягнення з ОСОБА_1 становить 30707,35 грн, на погашення боргу на рахунок товариства перераховано коштів на загальну суму 9739,31 грн, з них 7608,29 грн перераховано приватним виконавцем Попляком В.В. та 2131,02 грн. приватним виконавцем Пашковим Ю.Д.

Позивач, не погоджуючись з тим, що сплачені ним грошові кошти у розмірі 42718,74 грн (які відраховані ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка" із заробітної плати позивача) не зараховані приватним виконавцем в рахунок погашення заборгованості по ВП № 66419452, звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно не врахував сплату позивачем на рахунок ОСОБА_3 грошових коштів у погашення боргу перед ТОВ "Вердикт капітал".

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 42 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" ( надалі Закон № 1403-VIII), діяльність приватного виконавця зупиняється у разі тимчасової відсутності приватного виконавця, що триває понад 10 календарних днів, - на строк такої тимчасової відсутності.

Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до законів підлягають примусовому виконанню регулюються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (далі - Інструкції №512/5).

Порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень визначено розділом V Інструкції №512/5, аналіз правових норм якої дає чітке розуміння суті передачі виконавчого документу (провадження) на стадії примусового виконання, до моменту завершення виконавчого провадження.

Так, Передача виконавчих документів, виданих у формі електронного документа, здійснюється за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження.

Відповідно до п. 4 розділу V Інструкції № 512/5 від 02.04.2012, виконавче провадження, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця, за заявою стягувача передається іншому приватному виконавцю, який здійснює діяльність у виконавчому окрузі за місцем виконання рішення, або до відповідного органу державної виконавчої служби у разі:

припинення діяльності приватного виконавця;

зупинення діяльності приватного виконавця на підставі пунктів 1-4, 6 частини першої статті 42, підпункту 4 пункту 6-1 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (крім випадку зупинення діяльності на підставі пункту 2 частини першої статті 42 цього Закону за поданням ради приватних виконавців регіону або Ради приватних виконавців України);

самовідводу приватного виконавця;

зміни приватним виконавцем виконавчого округу відповідно до абзацу шостого підпункту 11 пункту 6-1 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до п. 2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, яке затверджено Наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 № 2432/5 (надалі положення № 2432/5), автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - інформаційно-комунікаційна система, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступ.

Згідно з п. 6 розділу І Положення № 2432/5, система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в органах державної виконавчої служби, у приватного виконавця, а саме:

реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції та етапів її проходження;

об`єктивний та неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями;

реєстрацію виконавчих дій та виготовлення документів виконавчого провадження;

контроль за дотриманням строків вчинення виконавчих дій;

надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження;

централізоване зберігання документів виконавчого провадження в електронному вигляді;

централізоване зберігання інформації про рахунки органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, відкриті для цілей виконавчого провадження, а також облік та звітність за сумами на цих рахунках;

підготовку та формування статистичних даних, отриманих на підставі внесеної до Системи інформації;

формування звітів про суму стягнутого виконавчого збору для нарахування винагород державним виконавцям;

онлайн-сплату заборгованості за виконавчим провадженням;

централізоване узагальнення інформації про боржника, його майно, доходи та кошти, отриманої виконавцями в ході здійснення виконавчих проваджень з реєстрів, баз даних та інших інформаційних систем державних органів, надавачів платіжних послуг, для використання виконавцями під час примусового виконання рішень щодо такого боржника.

Пунктом 5 розділу І Положення № 2432/5 передбачено, що у разі якщо приватний виконавець, який здійснюватиме заміщення приватного виконавця, діяльність якого зупинена, визначений Міністерством юстиції України, доступ у Системі до діловодства, виконавчих проваджень та стягнутих за ними коштів приватного виконавця, діяльність якого зупинена, надається Адміністратором приватному виконавцю, який здійснюватиме заміщення, за його письмовим зверненням та на підставі наказу Міністерства юстиції України, яким призначено приватного виконавця, який здійснюватиме заміщення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в системі в АСВП зберігаються дані щодо процесу виконання виконавчих проваджень, централізоване зберігання інформації про рахунки органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, відкриті для цілей виконавчого провадження, а також облік та звітність за сумами на цих рахунках, доступ до чого отримує приватний виконавець у разі заміщення приватного виконавця, діяльність якого зупинена у законодавчо передбачених випадках, а також такому приватному виконавцю надається доступ в Системі до діловодства, виконавчих проваджень та стягнутих за ними коштів приватного виконавця, діяльність якого зупинена.

Відповідно до положень розділу VIII Положення № 2432/5, облік та звітність за сумами на рахунках, відкритих органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) здійснюються в Системі.

До Системи обов`язково вносяться відомості про кошти, які надходять на рахунки органу державної виконавчої служби (приватного виконавця), та усі перерахування коштів з цих рахунків.

Система забезпечує ведення книг обліку сум за кожним рахунком, відкритим органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем), та формування звітних документів.

Тобто, приватний виконавець, який здійснює заміщення приватного виконавця, дідяльність якого зупинена, має змогу перевірити в Системі стягнуті кошти приватного виконавця, діяльність якого зупинена за умови письмового звернення та на підставі наказу Міністерства юстиції України, яким призначено приватного виконавця, який здійснюватиме заміщення.

За приписами п.п. 3, 5 ,7 розділу VII Інструкції № 512/5, органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем щодо депозитного рахунку заводиться книга обліку депозитних сум (додаток 4), щодо рахунку авансових внесків - книга обліку авансових внесків (додаток 5).

Книги обліку ведуться в автоматизовані системі виконавчого провадження. Запис здійснюється шляхом прямого введення обов`язкового складу реквізитів, який установлений для книги.

Книги обліку за кожним рахунком приватного виконавця ведуться приватним виконавцем або особою, що працює на умовах цивільно-правового чи трудового договору з приватним виконавцем, у тому числі помічником приватного виконавця (далі - відповідальна особа приватного виконавця).

Щомісяця після виведення підсумку за залишками на кінець кожного звітного місяця книга обліку депозитних сум та книга обліку авансових внесків перевіряються начальником органу державної виконавчої служби (приватним виконавцем) шляхом підрахунку та звірення сум, що надійшли та перераховані, з випискою із відповідного рахунку органу державної виконавчої служби (приватного виконавця), у результаті чого залишок на перше число кожного місяця повинен відповідати залишку сум на відповідному рахунку.

За приписами п. 3 розділу Х Інструкції № 512/5, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів. Копія зазначеної постанови залишається у виконавчому провадженні на контролі.

Відповідно до п. 8 розділу Х Інструкції № 512/5, за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою (додаток 9).

Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження (п. 9 розділу Х Інструкції № 512/5).

Таким чином, з наведеного вбачається, що підприємством, з яким перебуває боржник у трудових відносинах та яке забезпечує відрахування із заробітної плати такого працівника грошових коштів на виконання боргових зобов`язань за виконавчим провадженням, кожного місяця формується відповідний звіт із фіксацією в ньому сум відрахованих платежів, який долучається до матеріалів виконавчого провадження як доказ виконання боржником своїм зобов`язань, а приватним виконавцем щомісяця проводиться перевірка книги обліку депозитних сум та книги обліку авансових внесків після виведення підсумку за залишками на кінець кожного звітного місяця шляхом підрахунку та звірення сум, що надійшли та перераховані, з випискою із відповідного рахунку органу державної виконавчої служби (приватного виконавця), у результаті чого залишок на перше число кожного місяця повинен відповідати залишку сум на відповідному рахунку.

Відповідно до ст. 47 Закону України Про виконавче провадження (надалі Закон № 1404-VIII) (порядок виплати стягнутих грошових коштів), грошові кошти, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

Згідно з ч. 7 ст. 42 Закону № 1403-VIII приватний виконавець, який заміщує приватного виконавця, вчиняє виконавчі дії від свого імені та прикладає особисту печатку. Такий приватний виконавець зобов`язаний окремо вести діловодство за приватного виконавця, якого він заміщує.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Наведене дає підстави для висновку, що приватний виконавець, який заміщує приватного виконавця, діяльність якого зупинена, отримує доступ через АСВП приватного виконавця, якого він заміщує, тобто має можливість перевірити обставини дотримання боржником виконання своїх зобов`язань по сплаті боргу, формування роботодавцем звітів про здійснені відрахування та виплати, зарахування таких коштів приватним виконавцем на рахунок та відображення таких операцій у книгах обліку, які ведуться в автоматизованій системі виконавчого провадження, за наслідком чого приватний виконавець може дійти висновку про дотримання чи недотримання боржником виконання своїх зобов`язань.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка", який направлено приватному виконавцю Попляк В.В. за період з 01.10.2021 по 31.12.2021, із заробітної плати ОСОБА_1 утримано у вересні 2021 року - 1635,76 грн, у жовтні 2021 року - 1838,62 грн, у листопаді 2021 року - 1838,62 грн, у грудні 2021 року -1553,10 грн. (а.с. 29)

Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка", який направлено приватному виконавцю Попляк В.В. за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, із заробітної плати ОСОБА_1 утримано у січні 2022 року - 1903,02 грн, у лютому 2022 року березні 2022 по 1838,62 грн, у травні 2022 року -1938,44 грн, у червні 2022 року - 0 грн, у липні-грудні 2022 року по 1838,62 грн. (а.с. 30).

Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка", який направлено приватному виконавцю Попляк В.В. за період з 01.01.2023 по 31.07.2023, із заробітної плати ОСОБА_1 утримано у січні 2023 року - 0 грн, у лютому 2023 року - 1925,40 грн, березні 2023 року - 1824,48 грн, у квітні 2023 року серпні 2023 року по 1838,62 грн. (а.с. 31).

Факт відрахування вказаних сум також підтверджується копіями платіжних доручень (а.с. 32-38) та довідкою ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка", в якій зазначено, що відповідно до виконавчого провадження ВП № 66419452 від 03.09.2021 із зарплати ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок приватного виконавця Попляка В.В. відраховано кошти у загальній сумі 42036,74 грн за період 2021-2023 роки (а.с. 28).

Колегія суддів враховує, що надані відповідачем копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 66419452 містять вищезазначені звіти про здійснення відрахування та виплати ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка", відповідачем у відзиві на позов не ставиться від сумнів достовірність вказаних звітів чи інформація, яка в них вказана, однак при цьому приватним виконавцем не надано до суду доказів (витягів з АСВП, копій книги обліку, які ведуться в автоматизованій системі виконавчого провадження), які б спростовували обставини зарахування приватним виконавцем Попляком В.В. (якого наразі заміщує відповідач ПВ Пашков Ю.Д.) вказаних коштів в рахунок виконання боржником ( ОСОБА_1 ) своїх зобов`язань по ВП № 66419452.

Окрім того колегія суддів враховує, що листом від 16.04.2024 № 20 ТОВ «Агрофірма «Петропавліка» повідомила суд про те, що від приватного виконавця Попляка В.В. на розрахунковий рахунок підприємства не поверталися кошти, утримані ТОВ «Агрофірма «Петропавліка» із зарплати ОСОБА_1 та перераховані ТОВ «Агрофірма «Петропавліка» на рахунок ОСОБА_3 ( НОМЕР_4 у АТ КБ «ІІриватбанк» МФО 351533, код отримувача , призначення платежу: погашення боргу у виконавчому проваджені №66419452, боржник: ОСОБА_1 ).

Також колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на порушення ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка" вимог Закону України Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", оскільки вказані приписи не є підставою для повторного стягнення з боржника суми боргу та не входять до предмету доказування у цій справі, а ОСОБА_1 як боржник у виконавчому проваджені №66419452 не висловлював жодних претензій до ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка" з цього приводу.

Посилання апелянта на відсутність у нього доступу до банківських рахунків приватного виконавця Попляка В.В. у випадку тимчасового його заміщення не нівелює обставини виконання боржником ( ОСОБА_1 ) своїх зобов`язань щодо сплати заборгованості у спосіб щомісячного відрахування (з вересня 2021 по серпень 2023) його роботодавцем ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка" 20 % заробітної плати у рахунок погашення заборгованості.

Вказані обставини не можуть покладати на позивача додаткові обов`язки з повторної сплати грошових сум у рамках виконавчого провадження № 66419452.

Отже, посилання апелянта на недостатню нормативно-правову урегульованість діяльності приватного виконавця, який заміщує іншого приватного виконавця дійсно мають місце. З цього приводу колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 1, 2, 7 ч. 1 ст. 4 КАС України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

1) адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

2) публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

7) суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Так, відповідач у розумінні вимог КАС України є суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується принципом верховенства права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 6 КАС України.

Елементом принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття якість закону означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах C.G. та інші проти Болгарії (C. G. and Others v. Bulgaria, заява № 1365/07, § 39), Олександр Волков проти України (Oleksandr Volkov v. Ukraine, заява № 21722/11, § 170)).

Разом з цим наведені вище приписи чинного законодавства, які пов`язані з виконанням виконавчих документів новим приватним виконавцем замість приватного виконавця, діяльність якого зупинена, без передачі усіх документів та доступів до рахунків останнього, як у цій справі, не забезпечує мінімальних прав боржників у виконавчому провадженні та призводить до подвійного стягнення сум заборгованості, які вже були направлені на рахунок первісного виконавця з метою погашення наявної заборгованості.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (PincovdandPine v. The Czech Republic), Ґаші проти Хорватії (Gashiv. Croatia), Трго проти Хорватії (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу належного урядування, згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Так само безпідставним є посилання апелянта на певні ускладнення роботи у зв`язку з блокуванням на час дії воєнного стану окремих державних сервісів, оскільки позивач, як фізична особа не може впливати на такі обставини власним волевиявленням.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів зауважує, що рішення суб`єкту владних повноважень не може ґрунтуватися на непідтвердженій належним чином інформації, незалежно від джерела її походження.

Покликання апелянта на те, що стягнуті з ОСОБА_1 грошові кошти до стягувача не надійшли і можливо знаходяться на рахунку ОСОБА_3 , що додатково свідчить про відсутність порушення боржником порядку виплати своїх боргових зобов`язань, а обставини не отримання стягувачем грошових коштів є наслідком бездіяльності приватного виконавця Попляка В.В.

Посилання апелянта на необхідність застосування у спірних правовідносинах ОСОБА_1 та ТОВ "Агрофірма "Петропавлівка" процедури повернення безпідставно набутих коштів з ОСОБА_3 колегія суддів вважає безпідставним, оскільки така сплата відбувалася на законних підставах.

Отже, на думку суду, позивач, у якого проводилося стягнення з заробітної плати, правомірно очікував на те, що сума його заборгованості щомісячно буде зменшуватися аж до повного виконання відповідного виконавчого напису нотаріуса.

Неналежна організація діяльності суб`єктів владних повноважень як і неналежне нормативно-правове регулювання їх діяльності не може покладати на позивача додаткових обов`язків та тягарів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ПВ ОСОБА_2 протиправно не враховані подані позивачем квитанції, подані ОСОБА_1 на підтвердження проведення ним оплати у рахунок погашення його боргу за виконавчим провадженням № 66419452.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову у спосіб, обраний позивачем, а саме: визнати протиправною бездіяльність ПВ ОСОБА_2 у відмові врахувати оплати проведені позивачем в рахунок погашення боргу за виконавчим провадженням № 66419452 та зобов`язати ПВ ОСОБА_2 врахувати проведені оплати, згідно з квитанціями у сумі 42718,74 грн, за виконавчим провадженням № 66419452 та провести перерахунок заборгованості з урахуванням наданих квитанцій.

Стосовно твердження апелянта про протиправність виходу судом першої інстанції за межі позовних вимог, колегія суддів зазначає таке.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому Верховний Суд неодноразово наголошував про неможливість виходу за межі позовних вимог із порушенням принципу диспозитивності у випадку самостійно обрання правової підстави та предмету позову, оскільки принцип стабільності є визначальним в даному випадку. Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких просять сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог.

Аналогічні правові висновки сформовані у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11, від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 17 липня 2019 року у справі № 523/3612/16-ц, від 24 липня 2019 року у справі № 760/23795/14-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 642/6518/16-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 390/131/18, від 6 листопада 2019 року у справах № 464/4574/15-ц, № 756/17180/14-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 697/2368/15-ц, від 4 грудня 2019 року у справі № 635/8395/15-ц, від 1 квітня 2020 року у справі № 686/24003/18, від 1 липня 2020 року у справі № 287/575/16-ц, від 19 серпня 2020 року у справі № 287/587/16-ц).

З огляду на викладене, право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог. Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. При цьому такий вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява.

Вказаний правовий висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 24 вересня 2019 року у справі №819/1420/15, постанови від 18 травня 2018 року у справі № 826/6965/14, від 27 листопада 2018 року у справі № 807/997/16, від 15 липня 2019 року у справі № 804/14556/15, від 20 листопада 2019 року у справі № 826/9457/18, від 22 листопада 2019 року у справі № 815/4392/15, від 23 грудня 2019 року у справі № 815/3145/15, від 7 лютого 2020 року у справі № 826/11086/18, від 5 травня 2020 року у справі № 1340/4044/18, від 23 червня 2020 року у справі № 820/1545/16, від 6 серпня 2020 року у справі № 805/3147/16-а.

У постанові Верховного Суду 25 березня 2020 року у справі №752/18396/16-а сформульована правова позиція, що принцип диспозитивності в адміністративному процесі має своє специфічне змістове наповнення, пов`язане з публічно-правовим характером адміністративного позову та активною участю суду в процесі розгляду адміністративних справ, тому адміністративний суд може та зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів.

Враховуючи, що позивач погоджується лише з фактом наявності у нього боргу за виконавчим провадження, проте не погоджується з неврахуванням відповідачем суттєвої суми сплати наявної заборгованості (протиправність такого неврахування встановлена судом у межах цієї справи), а суд першої інстанції належним чином не обґрунтував наявність підстав для виходу за межі позовних вимог, колегія суддів вважає наявними підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням постанови про задоволення позовних вимог у спосіб, визначений позивачем у прохальній частині його позовної заяви.

Також колегія суддів відхиляє як необґрунтовані посилання апелянта на пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки позивач вчиняв дії з метою досудового урегулювання спору у спосіб направлення апелянту заяви про врахування проведеної оплати боргу, на яку отримав відповідь від 20.10.2023, а також скарг на адресу апелянта, асоціації приватних виконавців та Міністерства юстиції України, відповідь на які не отримав на момент звернення до суду першої інстанції. На підставі вказаного, у суду відсутні підстави вважати, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом без поважних причин.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права..

З урахуванням викладеного та на підставі ч. 1 ст. 317 КАСУ колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПВ Пашкова Ю.Д. підлягає частковому задоволенню, а рішення суду І інстанції скасуванню з ухваленням постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року по справі № 520/35693/23 скасувати.

Ухвалити постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною відмову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича у врахуванні оплати проведеної ОСОБА_1 у рахунок погашення боргу за виконавчим провадженням № 66419452.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича врахувати проведені ОСОБА_1 оплати згідно з квитанціями у сумі 42718,74 грн, за виконавчим провадженням № 66419452 та провести перерахунок заборгованості з урахуванням наданих квитанцій.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк