Справа № 480/6960/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 р. Справа № 480/6960/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2023, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 13.11.23 по справі № 480/6960/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправним та скасувати підпункт 1 пункту 4 наказу військової частини НОМЕР_1 № 96 від 05.06.2023 (з адміністративно-господарської діяльності) "Про преміювання та встановлення нових розмірів премій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 у травні 2023 року" в частині позбавлення премії за травень 2023 року заступника командира 2 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення молодшого лейтенанту ОСОБА_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити премію за травень 2023 року заступнику командира 2 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення молодшому лейтенанту ОСОБА_1 в розмірі встановленому законодавством.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 96 від 05.06.2023 позивача позбавлено премії за травень 2023 року. Підставою позбавлення премії слугував протокол 4877 від 19.05.2023 № 41, про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 статті 172-20 КУпАП, згідно з яким позивач, перебуваючи на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів. Вказаний протокол розглянуто судом та винесена постанова від 30.05.2023, якою закрито провадження у справі за відсутністю в діях позивача складу адміністративного порушення.

На думку позивача, наказ від 19.05.2023 № 41 в частині позбавлення його премії є протипраним, оскільки позивач не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою суду, а також відповідач не направив його до спеціального медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано підпункт 1 пункту 4 наказу військової частини НОМЕР_1 № 96 від 05.06.2023 (з адміністративно-господарської діяльності) "Про преміювання та встановлення нових розмірів премій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 у травні 2023 року" в частині позбавлення премії за травень 2023 року заступника командира 2 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 .

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити премію за травень 2023 року заступнику командира 2 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення молодшому лейтенанту ОСОБА_1 в розмірі встановленому законодавством.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 .

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області розглядаючи справу № 285/3191/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не досліджував питання його перебування у стані алкогольного сп`яніння. Провадження у даній справі було закрито судом через недотримання військовою частиною процедури оформлення відмови військовослужбовця від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відтак, на думку відповідача, постанова Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/3191/23 не може слугувати доказом того, що військовослужбовець, ОСОБА_1 , не перебував 18.05.2023 на території військової частини НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

В той же час, як вважає скаржник, факт перебування позивача 18.05.2023 у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_1 підтверджується Актом відмови військовослужбовця від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння складеного 18.05.2023 начальником медичної служби відносно ОСОБА_1 у присутності двох свідків, у якому зазначено, що позивач перебуває на території військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів.

Крім того, як зазначає апелянт, той факт, що позивач 18.05.2023 перебував у стані алкогольного сп`яніння підтвердили допитані під час розгляду справи свідки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому відповідач зауважує, що акт відмови військовослужбовця від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння складений 18.05.2023 відносно ОСОБА_1 не визнавався у судовому порядку недійсним.

Таким чином, апелянт стверджує, що позивач 18.05.2023 перебував на території військової частини НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу відповідача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 18.05.2023 начальником медичної служби - начальником медичного пункту лейтенантом медичної служби ОСОБА_2 в присутності двох свідків: солдата ОСОБА_3 та молодшого сержанта ОСОБА_4 , складено Акт відмови військовослужбовця від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, за змістом якого заступник командира 2 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення молодший лейтенант ОСОБА_1 , перебуваючи у розташуванні військової частини НОМЕР_1 на полігоні у АДРЕСА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с.52).

19.05.2023 заступник командира батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 склав протокол 4877 №41 про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), згідно з яким ОСОБА_1 18.05.2023 о 20 год. 05 хв. в умовах особливого періоду, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 на полігоні у АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП (а.с.16).

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2023 у справі № 285/3191/23 провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, закрито за відсутністю в діях позивача складу адміністративного порушення (а.с.17).

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.06.2023 № 96 "Про преміювання та встановлення нових розмірів премій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 у травні 2023 року" заступник командира 2 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення молодший лейтенант ОСОБА_1 позбавлений премії за вживання алкогольних напоїв на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час за травень 2023 року (а.с.15).

Вважаючи наказ в цій частині протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, чи прибуття на службу в нетверезому стані, не доведений належними доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі врегульовані Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Відповідно до ч. 1ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначається Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Так, ч. 5 розділу XVI "Преміювання" Порядку № 260 визначений виключний перелік підстав для невиплати щомісячної премії військовослужбовцю, зокрема за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджений Дисциплінарний статут Збройних Сил України, відповідно до якого військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби (абз. 7 ст. 4).

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ст.172-20 КУпАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

Таким чином, відповідач інкримінує ОСОБА_1 вчинення адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим притягнення його до відповідальності повинно відповідати вимогам КУпАП.

Про це також висвітлив Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у своїй постанові від 30.05.2023 у справі № 285/3191/23.

Відповідно до ч. 4 ст. 266-1 КУпАП у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що в разі незгоди особи на проведення огляду на стан сп`яніння, уповноважена особа зобов`язана роз`яснити особі її право на проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.

Натомість, дослідивши матеріали адміністративної справи колегія суддів не вбачає доказів направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведений з істотним порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2023 у справі № 285/3191/23 провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, закрито за відсутністю в діях позивача складу адміністративного порушення.

Враховуючи вказану постанову суду та положення ч. 9 ст. 266-1 КУпАП, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що огляд ОСОБА_1 , оформлений як актом відмови військовослужбовця від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння від 18.05.2023 так і протоколом 4877 № 41 від 19.05.2023, є недійсним.

Щодо доводів відповідача з посиланням на акт відмови військовослужбовця від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння від 18.05.2023 та покази свідків, як на підставу доведеності факту перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, законом визначений порядок встановлення факту перебування військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння, який не передбачає встановлення такого факту показами свідків чи складанням акту.

Таким чином, колегія суддів вважає, що факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, чи прибуття на службу в нетверезому стані, не доведений належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що необхідно визнати протиправним та скасувати підпункт 1 пункту 4 наказу військової частини НОМЕР_1 № 96 від 05.06.2023 (з адміністративно-господарської діяльності) "Про преміювання та встановлення нових розмірів премій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 у травні 2023 року" в частині позбавлення премії за травень 2023 року заступника командира 2 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити премію за травень 2023 року заступнику командира 2 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення молодшому лейтенанту ОСОБА_1 в розмірі встановленому законодавством.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 року по справі № 480/6960/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 по справі № 480/6960/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський