Справа № 335/2732/24
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/2732/24 2-а/335/61/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до УПП в Запорізькій області ДПП Національної поліції України, у якій просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 121506 від 17.02.2024 року, яка винесена Т.в.о. інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Карташевим В.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Крім того просить суд стягнути з відповідача на його користь всі документально підтверджені судові витрати, та витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до оскаржуваної постанови, підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності слугувало те, що 17.02.2024 року о 09 год. 57 хв. в м. Запоріжжі по вул. Майській біля буд. 103, він проводив роботи з завантаження залізобетонних стовпів, що перекривали проїзну частину в зоні червоної лінії вулиці без погодженої схеми ОДР з органами Національної поліції та не огородив місце проведення робіт відповідними засобами регулювання дорожнього руху, чим порушив п. 1.5, п. 32.1 ПДР та ДСТУ 3587 від 2022 року.

Позивач вважає, що вказані у постанові обставини не відповідають фактичним обставинам, так як на вимогу поліцейського ним були надані відповідні погоджувальні документи, а саме: схему руху автотранспорту при виконанні короткострокових робіт у межах населеного пункту із закриттям однієї смуги та регулювання руху на об`їзду у спосіб взаємних поступок, яка погоджена з УПП в Запорізькій області та договір № 08/10 від 18.10.2023 року про виконання робіт. Крім того поліцейським у постанові не зазначено, яку небезпеку позивач створив, проводячи роботи, який пункт 32.1 ПДР України він порушив, також в ній не зазначено і про те, що він перешкоджав руху.

Разом з тим, позивач пояснив, що поліцейським у постанові зазначено лише загальну назву документу ДСТУ 3587:2022, однак не визначено яку саме норму стандарту ДСТУ ОСОБА_1 було порушено, та за що повинен нести відповідальність, так як вказаний документ складається з великої кількості стандартів та визначає окремі вимоги.

Крім того, поліцейським в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення вказує про долучення до неї 474272 та ВШМ. Позивачу є не зрозумілим, що означають цифри 474272 та поліцейський не вказує, що вони повинні доводити, а отже не можуть бути доказом по адміністративній справі. Також зазначив, що акт ВШМ в його присутності поліцейським не складався, та він з ним не ознайомлювався, що зазначено у вказаному поліцейським акті йому не відомо та при отриманні ним поштою постанови його не було долучено.

Враховуючи вищезазначені обставини, постанову вважає незаконною та такою, що не відповідає нормам КУпАП, у зв`язку з чим просив суд її скасувати, а провадження у справі закрити.

15.03.2024 ухвалою судді прийнято до розгляду адміністративний позов, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст. ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області скористався своїм правом на відзив 04.04.2024 року, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні через безпідставність та необґрунтованість.

Зокрема, зазначив, що 17.02.2024 під час несення служби за адресою: АДРЕСА_1 , інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 , проводив роботи із завантаження залізобетонних стовбів з перекриттям проїзної частини в межах червоної лінії вулиць, без погодженої схеми організації дорожнього руху з відповідними органами Національної поліції та не погодив належним чином місце виконання робіт відповідними засобами регулювання дорожнього руху, чим порушив вимоги п.1.5, п. 32.1 ПДР, ДСТУ 3587-22.

В подальшому, під час розгляду справи, було роз`яснено та дотримано права особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, представник відповідача категорично не погоджується з заявленим позивачем розміром понесених витрат на правову допомогу, оскільки вважає, що позивачем до заяви про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу не додано жодного документу, який би підтверджував понесені витрати на правову допомогу.

Таким чином, вважає, що обставини на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях. А отже, працівником поліції, у межах наданих йому повноважень, під час виконання службових обов`язків, які були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства України, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, прийняв рішення притягнути позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП. На підтвердження своїх доводів представником до відзиву надано DVD-r диск з відеозаписом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 17.02.2024 року Т.в.о. інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Карташевим В.С. винесено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 121506, згідно якої останнього було притягнуто до відповідальності за ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 17.02.2024 року о 09 год. 57 хв., в м. Запоріжжя Заводський район по вул. Майській біля буд. 103, позивач проводив роботи з завантаження залізобетонних стовбів з перекриттям проїзної частини в зоні червоної лінії вулиці без погодженої схеми ОДР з органами Національної поліції та не огородив місце проведення робіт відповідними засобами регулювання, чим порушив п. 1.5, п. 32.1 Правил дорожнього руху, ДСТУ 3587 від 2022, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, тощо.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2, 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою передбачено відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування. Порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 за 19 грудня 2008 року визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. ст.283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як зазначалося, то зі змісту постанови вбачається, що 17.02.2024 року о 09 год. 57 хв., в м. Запоріжжя по вул. Майській біля буд. 103, позивач проводив роботи з завантаження залізобетонних стовбів з перекриттям проїзної частини в зоні червоної лінії вулиці без погодженої схеми ОДР з органами Національної поліції та не огородив місце проведення робіт відповідними засобами регулювання, чим порушив п. 1.5, п. 32.1 Правил дорожнього руху, ДСТУ 3587 від 2022, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП.

Разом з тим, у позові позивач зазначає, що ним на вимогу поліцейського були надані відповідні погоджувальні документи, а саме: схему руху автотранспорту при виконанні короткострокових робіт у межах населеного пункту із закриттям однієї смуги та регулювання руху на об`їзд у спосіб взаємних поступок, яка погоджена з Т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Запорізькій області Борзенком О.В. та договір № 08/10 від 18.10.2023 року про виконання робіт укладений між ТДВ «СПМК № 90» та ФОП ОСОБА_1 . На підтвердження даних обставин позивачем долучені дані документи до позовної заяви.

Крім того, 17.01.2024 року УПП в Запорізькій області ДПП Національної поліції України директору ТДВ «СПМК-90» надало відповідь відповідно до якої зазначено, що розглянуто та погоджено надані тимчасові схеми організації дорожнього руху на період проведення робіт в м. Запоріжжі.

З відтвореного диску, який було долучено відповідачем до відзиву на позовну заяву, вбачається, що проводилися роботи з завантаження залізобетонних стовпів, що перекривали проїзну частину в зоні червоної лінії вулиці, однак доказів що позивач має будь-яке відношення, тобто є суб`єктом даного правопорушення відеозапис не містить.

Інших доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП, матеріали справи також не містять.

У даному випадку відповідачем у встановленому порядку не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем п. 32.1 Правил дорожнього руху, хоча за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, тому суд скасовує зазначену постанову, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриває у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що постанову серія ББА № 121506 від 17.02.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП винесено без достатніх для того підстав, тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання оскаржуваної постанови протиправною, то вона задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, КАС України, встановлено вичерпний перелік рішень суду, які він уповноважений постановити за результатами розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, що унеможливлює задоволення позову в частині визнання постанови протиправною, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо вимог стосовно стягнення судових витрат, які поніс і які очікує понести позивач у зв`язку із розглядом справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно з ч.ч.1, 2 ст. 134 КАС України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано суду договір про надання правничої допомоги від 21.02.2024 року, акт приймання-передачі виконаних робіт від 09.03.2024 на суму 2 500,00 грн.

Як вбачається з акту приймання-передачі виконаних робіт від 09.03.2024, адвокатом Зубковою Л.М. було надано ОСОБА_1 правову допомогу наступного характеру: вивчення та аналіз наданих документів, добірка та аналіз норм чинного законодавства щодо спірних правовідносин, вивчення судової практики, формування висновку щодо можливості захисту інтересів клієнта в суді, та складання позовної заяви на суму 2 500,00 грн.

В свою чергу, суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, враховуючи викладене, проаналізувавши перелік виконаних робіт (послуг), складність і обсяг складених процесуальних документів, складність справи, та предмет спору, враховуючи критерії обґрунтованості та співмірності, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн., оскільки саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є пропорційним до предмета спору та іншим критеріям зазначеним вище.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору за даним позовом в сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 73, 79, 132, 139, 159, 205, 211, 217, 227, 228, 238-239, 241, 246, 250, 255,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 121506 від 17.02.2024 року, прийняту Т.в.о. інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Карташевим В.С., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2, 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2, 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання, шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Рибалко