Справа № 380/11152/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/11152/23 пров. № А/857/16445/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Обрізка І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року, прийняте суддею Чаплик І.Д. у місті Львові, у справі за позовом ОСОБА_1 до 16 Регіональної військово-лікарської комісії, Військово - медичного клінічного центру Західного регіону про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася з адміністративним позовом до 16 Регіональної військово-лікарської комісії, Військово - медичного клінічного центру Західного регіону про визнання протиправною та скасування постанови госпітальної військово-лікарської комісії психоневрологічного профілю військово-медичного клінічного центру Західного регіону, оформлену свідоцтвом про хворобу № 472 /3 від 29.12.2021, про причинний зв`язок захворювань ОСОБА_2 з формулюванням: «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби»; визнання протиправною та скасування постанови 16 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, оформлену як ВИТЯГ з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв колишнього військовослужбовця (протокол № 194 від 27 січня 2023) про причинний зв`язок захворювань та причину смерті ОСОБА_2 з формулюванням: «Захворювання та причина смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби»; зобов`язання 16 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України переглянути причинний зв`язок захворювання та смерті ОСОБА_2 , відображений у ВИТЯГУ з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв колишнього військовослужбовця (протокол № 194 від 27 січня 2023) та встановити причинний зв`язок захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , у формулюванні, передбаченому підпунктом «ґ» пункту 21.5 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402: «Захворювання та причина смерті, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 відмовлено в позові.

Відмовляючи в позові, суд зазначив, що час виникнення захворювання або час досягнення цим захворюванням визначеного ступеню розвитку має обов`язково відповідати часу проходження особою, щодо якої такий причинний зв`язок встановлюється, служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії.

Водночас, у разі виникнення захворювання під час служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності, застосовується причинний зв`язок захворювання: «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби».

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2019 у справі №826/14504/16.

Суд звернув увагу на те, що відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2021 №742 ОСОБА_2 брав безпосередню участь в антитерористичній операції у період з 16.07.2015 по 19.10.2015, з 04.12.2015 по 26.12.2015, з 10.01.2016 по 19.08.2016, з 27.08.2016 по 05.01.2017, з 10.01.2017 по 21.01.2017, з 14.03.2017 по 12.04.2017. Водночас ОСОБА_2 вперше перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону у період з 22.01.2020 по 30.01.2020, з 20.04.2021 по 29.04.2021, з 02.08.2021 по 20.08.2021, з 27.09.2021 по 11.10.2021, з 25.11.2021 по 29.12.2021, тобто після спливу 3 років з моменту безпосередньої участі в АТО.

Вдруге ОСОБА_2 перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону з 18.10.2022 до 15.12.2022 дня смерті. Захворювання, яке стало причиною смерті було встановлене у ОСОБА_2 лише під час проведення службового розслідування за фактом смерті військовослужбовця і раніше вказаний діагноз ОСОБА_2 не встановлювався.

Таким чином, позивачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між безпосередньою участю померлого ОСОБА_2 у антитерористичній операції та захворюваннями, яке стало причиною його смерті. У матеріалах справи не міститься жодних відомостей щодо безпосередньої участі ОСОБА_2 у бойових діях в період, коли йому встановили діагнози, оформлені у свідоцтві про хворобу №471/3 від 29.12.2021 та у Витягу з протоколу ВЛК №194 від 27.01.2023.

Суд зазначив, що доводи позивача про порушення процедури прийняття постанови ВЛК Військово-медичного клінічного центру Західного регіону №472/3 від 29.12.2021 не конкретизовано, не підтверджено жодними доказами, відтак не знайшли свого відображення в матеріалах справи.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 , яка являється дружиною ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Отже, дана норма не надає право позаштатним ВЛК визначати наявність причинного зв`язку між захворюванням та смертю.

На думку апелянта, порушення процедури прийняття постанови ВЛК Військово-медичного клінічного центру Західногорегіону №472/3 від 29.12.2021 також мало місце в тому, що позаштатна ВЛК вийшла за межі своїх повноважень, надавши висновок про відсутність такого причинного зв`язку.

Окрім того, жодних витребувань медичних справ чи іншої медичної інформації дана позаштатна ВЛК не проводила, що зобов`язана була зробити.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов.

16 Регіональна військово-лікарська комісія подала відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Звертає увагу на те, що медичних та військово-облікових документів, які б підтверджували виникнення або розвиток захворювання, які є основною причиною смерті ОСОБА_2 , під час участі в АТО не має.

Щодо виключного права ВЛК встановлювати причинний зв`язок захворювань, травм, поранень, контузій, травм, каліцтв у військовослужбовців та вибір формулювань, в яких приймаються постанови ВЛК зазначає, що визначення причинного зв`язку захворювання, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців та вибір формулювань, в яких приймаються постанови ВЛК, визначені пунктами 21.5 та 21.6 глави 21 розділу II Положення, відноситься до дискреційних повноважень відповідної ВЛК.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . У період з 16.07.2015 по 19.10.2015, з 04.12.2015 по 26.12.2015, з 10.01.2016 по 19.08.2016, з 27.08.2016 по 05.01.2017, з 10.01.2017 по 21.01.2017, з 14.03.2017 по 12.04.2017 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2021 за №742.

Згідно зі свідоцтвом про хворобу №471/3 від 29.12.2021 16 Регіональної військово- лікарської комісії, ОСОБА_2 перебував на обстеженні та лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону у період з 22.01.2020 по 30.01.2020, з 20.04.2021 по 29.04.2021, з 02.08.2021 по 20.08.2021, з 27.09.2021 по 11.10.2021, з 25.11.2021 по 29.12.2021.

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: Гіпертонічна хвороба другої стадії, ступінь другий. Гіпертензивне серце. Ризик високий. Ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний кардіосклероз. Атеросклеротична недостатність мітрального клапана першої стадії. CH І. Атеросклероз аорти. Цереброваскулярна хвороба. Патологічна звивистість обох внутрішніх сонних артерій, компресія хребетних артерій в хребетному каналі. Церебральний атеросклероз: дисциркулярна енцифалопатія першої стадії у вигляді розсіяної органічної симптоматики з незначним порушенням кровообігу та функцій. Обмежений між хребцевий острехондроз шийного та поперекового відділу хребта, протрузії міжхребцевих дисків СЗ- С6 та 15 - S1 з больовим синдромом при фізичних навантаженнях з незначним порушенням функцій хребта. Хронічний вертеброгенний шийний радикуліт з переважним ураженням С5-С6 корінців справа в стадії нестійкої ремісії з незначними, чутливими, руховими розладами правої руки. Післяопераційна вентральна грижа. Хронічний панкреатит, латентна форма без порушення функції підшлункової залози. Виразкова хвороба цибулини дванадцятипалої кишки, фаза ремісії. Негруба деформація цибулини дванадцятипалої кишки. Стеатогепатит з незначним порушенням функції печінки. Ожиріння другого ступеня. Хронічний набряково-катаральний риносинусит, нестійка ремісія. Кістоподібний утвір лівої гайморової пазухи. Зміцнілі рубці правої колінної ділянки після артоскопічного дебридменту. Мікрофракутуризації ділянки хондропатії внутрішніх виростків правої стегнової та великогомілкової кісток (24.01.2020) без порушення функції кінцівки, хронічний внутрішній геморой II стадії, ремісія. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Згодом ОСОБА_2 знову перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону починаючи з 18.10.2022 у важкому стані. Вказане підтверджується довідкою від 05.12.2022 №8318.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15.12.2022.

Згідно з витягом з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №194 від 27.01.2023, захворювання старшого лейтенанта ОСОБА_2 , 1970 року народження, «Набряк-набухання головного мозку. Геморагічний інсульт головного мозку», підтверджене витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 16.12.2022 №363, актом «Про результати службового розслідування за фактом смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 », що на підставі лікарського свідоцтва про смерть №24 від 15.12.2022 ВМКЦ Західного регіону та свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 15.12.2022, виданого відділом державної реєстрації РАЦС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), послужило причиною смерті 15 грудня 2022 «Захворювання та причина смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».

ОСОБА_1 , дружина померлого ОСОБА_2 зазначає, що не погоджується із таким висновком ВЛК, оскільки вважає, що захворювання ОСОБА_2 досягло такого розвитку, що обмежувало його придатність до військової служби у період безпосередньої участі в антитерористичній операції і тому вважає, що вказана постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання та смерті у формулюванні: «Захворювання, та причина смерті ТАК, пов`язані з проходженням військової служби» є протиправною і підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_2 належить до переліку осіб, для встановлення причинного зв`язку захворювання яким застосовується формулювання «Захворювання та причина смерті, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Відповідно п. 1.1 Розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Пунктом 1.3 цього розділу, зокрема, встановлено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Отже, визначення та установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців відбувається під час проведення військово-лікарської експертизи.

Відповідно до п. 2.1 Розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Судова колегія враховує, що п. 2.4.10. Розділу І Положення №402 визначено, що постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

В свою чергу Положенням № 402 не надано право оскаржувати постанови (рішення) позаштатних ВЛК до суду, такі постанови можуть бути оскаржені та підлягають затвердженню регіональною ВЛК, а вже постанова регіональної ВЛК може бути оскаржена до суду або до ЦВЛК.

Верховний Суд у постанові від 29.06.2023 у справі № 400/4967/22 зазначив, що відповідно до Положення № 402, саме постанова регіональної ВЛК може бути оскаржена в судовому порядку, в той час як свідоцтво про хворобу не підлягає оскарженню в судовому порядку, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, з урахуванням позиції Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови госпітальної військово-лікарської комісії психоневрологічного профілю військово-медичного клінічного центру Західного регіону, оформлену свідоцтвом про хворобу № 472 /3 від 29.12.2021.

Підпунктом 21.5 пункту 21 розділу II Положення №402 визначено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:

ґ) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними впродовж десяти років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

д) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

Відповідно до підпункту 21.9 Положення №402 визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, колишнього військовослужбовця, проводиться штатними ВЛК.

Судом першої інстанції вірно звернуто увагу на те, що обов`язковими умовами встановлення причинного зв`язку захворювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» є беззаперечне встановлення факту виникнення такого захворювання саме під час проходження служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби.

Також причинний зв`язок формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» встановлюється у разі хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період перебування в діючій армії.

Верховний Суд у постанові від 29.06.2023 у справі № 400/4967/22 зазначив, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Судом із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 брав безпосередню участь в антитерористичній операції у період з 16.07.2015 по 19.10.2015, з 04.12.2015 по 26.12.2015, з 10.01.2016 по 19.08.2016, з 27.08.2016 по 05.01.2017, з 10.01.2017 по 21.01.2017, з 14.03.2017 по 12.04.2017 (довідка Військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2021 №742).

ОСОБА_2 вперше перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону у період з 22.01.2020 по 30.01.2020, з 20.04.2021 по 29.04.2021, з 02.08.2021 по 20.08.2021, з 27.09.2021 по 11.10.2021, з 25.11.2021 по 29.12.2021, тобто після спливу 3 років з моменту безпосередньої участі у АТО. Діагноз: Гіпертонічна хвороба другої стадії, ступінь другій. Гіпертензивне серце. Ризик високий. Ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний кардіосклероз. Атеросклеротична недостатність мітрального клапана першої стадії. CH І. Атеросклероз аорти. Цереброваскулярна хвороба. Патологічна звивистість обох внутрішніх сонних артерій, компресія хребетних артерій в хребетному каналі. Церебральний атеросклероз: дисциркулярна енцифалопатія першої стадії у вигляді розсіяної органічної симптоматики з незначним порушенням кровообігу та функцій. Обмежений між хребцевий острехондроз шийного та поперекового відділу хребта, протрузії між хребцевих дисків СЗ- С6 та 15 - S1 з больовим синдромом при фізичних навантаженнях з незначним порушенням функцій хребта. Хронічний вертеброгенний шийний радикуліт з переважним ураженням С5-С6 корінців справа в стадії нестійкої ремісії з незначними, чутливими, руховими розладами правої руки. Післяопераційна вентральна грижа. Хронічний панкреатит, латентна форма без порушення функції підшлункової залози. Виразкова хвороба цибулини дванадцятипалої кишки, фаза ремісії. Негруба деформація цибулини дванадцятипалої кишки. Стеатогепатит з незначним порушенням функції печінки. Ожиріння другого ступеня. Хронічний набряково-катаральний риносинусит, нестійка ремісія. Кістоподібний утвір лівої гайморової пазухи. Зміцнілі рубці правої колінної ділянки після артоскопічного дебридменту. Мікрофракутуризації ділянки хондропатії внутрішніх виростків правої стегнової та великогомілкової кісток (24.01.2020 ) без порушення функції кінцівки, хронічний внутрішній геморой II стадії, ремісія. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Вдруге ОСОБА_2 перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону з 18.10.2022 до 15.12.2022 дня смерті. Захворювання, яке стало причиною смерті («Набряк-набухання головного мозку. Геморагічний інсульт головного мозку») було встановлене у ОСОБА_2 лише під час проведення службового розслідування за фактом смерті військовослужбовця і раніше вказаний діагноз ОСОБА_2 не встановлювався.

Колегія суддів звертає увагу на те, що медичних та військово-облікових документів, які б підтверджували виникнення або розвиток захворювання, які є основною причиною смерті ОСОБА_2 , під час участі в АТО не має.

Разом з тим, згідно витягу з протоколу паталагоанатомічного дослідження № 19/2022 (додається), у розділі патологоанатомічний епікриз вказано, що у 52 річного чоловіка ( ОСОБА_2 ) внутрішньо мозковий крововилив, який виник в післяопераційному періоді з розвитком набряку - набубнявіння та тотальною маляцією головного мозку, що стало безпосередньою причиною смерті хворого.

У цьому ж протоколі паталагоанатомічного дослідження № 19/2022 вказано, що 18.10.2022 ОСОБА_2 було проведено операцію ретромускулярна алогрижепластика, після якої він отримав ускладнення вегето-судинний пароксизм, фібриляція шлуночків, клінічна смерть. Серцево-судинна реанімація з повторними багаторазовими дефібриляціями (18.10.2022) та відновленням синусового ритму. Постреанімаційна хвороба (18.10-25.10.2022).

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між безпосередньою участю померлого ОСОБА_2 у антитерористичній операції та захворюваннями, щодо яких позивачу були поставлені вищевказані діагнози і захворюванням, яке стало причиною його смерті. У матеріалах справи не міститься жодних відомостей щодо безпосередньої участі ОСОБА_2 у бойових діях в період, коли йому постановили діагнози, оформлені у свідоцтві про хворобу №471/3 від 29.12.2021 та у Витягу з протоколу ВЛК №194 від 27.01.2023.

За встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, судом апеляційної інстанції не встановлено процедурних порушень при прийнятті оскаржуваної постанови 16 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв колишнього військовослужбовця про причинний зв`язок захворювань та причину смерті ОСОБА_2 .

Щодо покликання апелянта на те, що позаштатним ВЛК не уповноважені визначати наявність причинного зв`язку між захворюванням та смертю, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 2.4.5. Розділу ІІ Положення №402 ВЛК регіону має право, зокрема, приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК).

Колегія суддів додатково звертає увагу на те, що визначення причинного зв`язку захворювання, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК, визначені пунктами 21.5 та 21.6 глави 21 розділу II Положення №402, відноситься до дискреційних повноважень відповідної ВЛК.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними) (рішення Верховного Суду у справі № 826/10085/16).

Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належали б до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, ВЛК надано виключне право встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій, травм, каліцтв, у тому числі тих, що призвели до смерті, у військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.

Також, згідно постанови Верховного Суду від 09.10.2019 справа №802/468/17-а, встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв з військовою службою є компетенцією військово лікарської комісії, втручання у ці повноваження судом є неприпустимо.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Враховуючи наведене вище, вірним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року у справі №380/11152/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар