Справа № 160/18477/22
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 року по справі №160/18477/22 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіленопт» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.01.2024 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 року у справі №160/18477/22 залишено без змін.

03.04.2024 року представником позивача подано клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі, в якому просить зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні №65 та №66 від 28.02.2022 року, у зв`язку з тим, що судом визнано протиправними та скасовано рішення №7501098/43744274 від 25.10.2022 року та №7501120/43744274 від 21.10.2022 року, якими відмовлено у реєстрації ПН №65 та №66, проте не зобов`язано зареєструвати означені ПН.

Розглянувши заяву, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Наведений перелік підстав, за яких може бути постановлене додаткове рішення, є вичерпним.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на предмет додаткового рішення, про який вказує представник позивача у клопотанні, суд приходить до висновку про можливість розгляду такого клопотання у порядку письмового провадження.

Дослідивши означене клопотання представника позивача, матеріали справи, зокрема рішення суду від 12.09.2023 року, суд дійшов до такого.

Судом встановлено, що рішенням суду від 12.09.2023 року визнано протиправними та скасовано рішення №7501098/43744274 від 25.10.2022 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №65 від 28.02.2022 року; рішення №7501120/43744274 від 21.10.2022 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №66 від 28.02.2022 року.

Також, по тексту судового рішення безпосередньо досліджувалося питання правомірності винесення податковим органом рішень №7501098/43744274 від 25.10.2022 року та №7501120/43744274 від 21.10.2022 року.

У судовому рішенні зазначено про врахування того, що чинним законодавством покладено на Державну податкову службу України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, податковому органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» податкового органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №12 від 28.02.2022 року; №14 від 28.02.2022 року; №22 від 28.02.2022 року; №30 від 28.02.2022 року; №44 від 28.02.2022 року; №45 від 28.02.2022 року; №46 від 28.02.2022 року; №47 від 28.02.2022 року; №43 від 28.02.2022 року; №48 від 28.02.2022 року; №49 від 28.02.2022 року; №50 від 28.02.2022 року; №51 від 28.02.2022 року; №52 від 28.02.2022 року; №53 від 28.02.2022 року; №54 від 28.02.2022 року; №55 від 28.02.2022 року; №56 від 28.02.2022 року; №57 від 28.02.2022 року; №58 від 28.02.2022 року; №. 59 від 28.02.2022 року; №60 від 28.02.2022 року; №61 від 28.02.2022 року; №62 від 28.02.2022 року; №63 від 28.02.2022 року; №64 від 28.02.2022 року №67 від 28.02.2022 року; №68 від 28.02.2022 року; №69 від 28.02.2022 року; №70 від 28.02.2022 року; №72 від 28.02.2022 року; №73 від 28.02.2022 року; №74 від 28.02.2022 року; №75 від 28.02.2022 року; №76 від 28.02.2022 року; №77 від 28.02.2022 року; №78 від 28.02.2022 року; №79 від 28.02.2022 року; №81 від 28.02.2022 року; №82 від 28.02.2022 року; №83 від 28.02.2022 року; №84 від 28.02.2022 року; №85 від 28.02.2022 року; №90 від 28.02.2022 року; №91 від 28.02.2022 року; №92 від 28.02.2022 року; №93 від 28.02.2022 року; №94 від 28.02.2022 року; №95 від 28.02.2022 року; №112 від 28.02.2022 року; №122 від 28.02.2022 року; №123 від 28.02.2022 року; №124 від 28.02.2022 року; №125 від 28.02.2022 року; №126 від 28.02.2022 року; №127 від 28.02.2022 року; №128 в 28.02.2022 року; 129 від 28.02.2022 року; №130 від 28.02.2022 року; 131 від 28.02.2022 року; №133 від 28.02.2022 року; №134 від 28.02.2022 року; №135 від 28.02.2022 року; № 136 від 28.02.2022 року; №137 від 28.02.2022 року; №138 від 28.02.2022 року; №139 від 28.02.2022 року; №140 від 28.02.2022 року; №141 від 28.02.2022 року; №142 від 28.02.2022 року; №143 від 28.02.2022 року; №144 від 28.02.2022 року; №145 від 28.02.2022 року; №146 від 28.02.2022 року; №147 від 28.02.2022 року; №148 від 28.02.2022 року; №149 від 28.02.2022 року; №150 від 28.02.2022 року; №151 від 28.02.2022 року; №152 від 28.02.2022 року, подані ТОВ «СІЛЕНОПТ», датою її фактичного подання.

Проте у зазначеному абзаці та в третьому абзаці резолютивної частини рішення судом допущено технічну помилку та не вказано про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні №65 та №66 від 28.02.2022 року.

Так, за приписами підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Обов`язок з реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у випадку визнання протиправним та скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань покладається саме на Державну податкову службу України, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

У відповідності з пунктів 2, 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в порядку адміністративного судочинства може визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а також прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Судом враховано, що Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

З огляду на це, правовідносини щодо реєстрації податкових накладних у Єдиному державному реєстрі податкових накладних і, зокрема, щодо безпідставного неприйняття податкових накладних для їх реєстрації, є предметом розгляду в адміністративних судах відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підставі для задоволення клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 248, 252 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання позивача про ухвалення додаткового судового рішення по справі №160/18477/22.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні №65 та №66 від 28.02.2022 року, подані ТОВ «СІЛЕНОПТ», датою їх фактичного подання.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко