Справа № 560/19342/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/19342/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

17 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №84 від 25.07.2023 щодо відмови ОСОБА_1 , у призначенні пільгової пенсії відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №5 від 30 вересня 2023 року, про відмову в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи в ліквідованому ПАТ "Кам`янець - Подільське АТП - 16808" з 02 червня 1987 року по 22 грудня 1999 року, що становить 12 років 06 місяців та 20 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах 12 років 06 місяців 20 днів роботи на посаді водія міського пасажирського автобуса у Кам`янець - Подільському АТП - 16808 з 02.06.1987 року по 22.12.1999 року та призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 23 травня 2023 року відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №5 від 30 червня 2023 року в частині не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи водієм міського пасажирського автобуса з 02.06.1987 по 23.06.1987 включно.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25 липня 2023 №84 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи з 02.06.1987 по 23.06.1987 включно на посаді водія міського пасажирського автобуса та призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 23.05.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідачі - ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, ГУ Пенсійного фонду України в Донецькій області подали апеляційні скарги, у яких просять скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних скарг апелянти послались на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 23 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішенням від 01 червня 2023 року відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 02.06.1987 по 17.02.2014 згідно архівної довідки від 21.04.2023 №698/08-03, оскільки у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється згідно Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 за №18-1.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30 червня 2023 року №5 зараховано до пільгового стажу період роботи водієм міського пасажирського автобуса з 24.06.1987 по 22.12.1999 у Кам`янець - Подільському АТП - 16808, згодом ВАТ "Кам`янець - Подільське АТП - 16808, ПАТ "Кам`янець - Подільське АТП - 16808".

17 липня 2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням від 25 липня 2023 року №84 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовило в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначено, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж заявника станом на дату звернення становить 32 роки 09 місяців 11 днів, пільговий стаж заявника станом на дату звернення становить 12 років 05 місяців 29 днів. До страхового стажу зараховані всі періоди. До пільгового стажу згідно рішення від 30.06.2023 №5 Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не зарахований період роботи з 23.12.1999 по 17.02.2014 на посаді водія міського пасажирського автобуса, оскільки протягом зазначеного періоду заявник працював на міжміських маршрутах. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відмолено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Листом від 18.08.2023 №2200-0304-8/75810 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що до пільгового стажу згідно рішення Комісії від 30.06.2023 №5 зараховано період роботи з 24.06.1987 по 22.12.1999. Рішенням комісії відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 23.12.1999 по 17.02.2014, оскільки згідно первинних документів позивач працював на міжміських маршрутах. Згідно поданих документів, рішення Комісії та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 32 роки 9 місяців 11 днів, пільговий стаж на посаді водія міського пасажирського транспорту - 12 років 5 місяців 29 днів. Рішенням від 25.07.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 26.08.1986 позивач з 02.06.1987 по 17.02.2014 працював на посаді водія міського пасажирського автобуса у Кам`янець - Подільському АТП - 16808.

Позивач, вважаючи порушеними його права щодо призначення пенсії на пільгових умовах, звернувся з позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Призначення та перерахунок пенсій в органах Пенсійного фонду України проводиться у відповідності до вимог Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №221 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1.

Відповідно до пункту 8 частини 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком на пільгових умовах призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом (до 01.01.2004 року).

Згідно з статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

За змістом пунктів 1, 3, 20 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, необхідність підтвердження трудового стажу уточнюючими довідками, первинними документами, виникає виключно у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 26.08.1986 судом встановлено, що позивач з 02.06.1987 по 17.02.2014 працював на посаді водія міського пасажирського автобуса у Кам`янець - Подільському АТП - 16808.

Вказаний період трудового стажу позивача належним чином підтверджений записами трудової книжки, внесеними відповідно до вимог трудового законодавства, тому не потребує підтвердження іншими первинними документами.

Крім того, період роботи позивача на посаді водія міського пасажирського автобуса у спірний період у Кам`янець-Подільському АТП-16808 підтверджується довідкою архівної установи від 21.04.2023 № 698/05-03 та 698/05-03-1, в яких зазначається про переведення позивача водієм третього класу з попереднім проходженням стажування та спеціальне навчання в колону №1 на автобусі "Ікарус", а також листком проходження вказаного стажування, в якому зазначається про допуск до рейсу, відпрацьовані години, вказано про допуск до самостійного управління автобусом Ікарус - 260, та на звороті даного листа вказується висновок: «Допустити до самостійної роботи на автобусі Ік-260 міські перевезення».

Також, позивачем надано архівні довідки про заробітну плату від 21.04.2023 року №699/700/05-03, № 701/05-03 ОСОБА_1 за період серпень 1986 року по грудень 2000 року на Кам`янець-Подільському АТП - 22011, АТП - 16808. Відповідно до вказаних архівних довідок позивачу нараховувалася і виплачувалася заробітна плата в повному об`ємі.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 дійшов висновку, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.

Таким чином, суд встановив, що загальний стаж роботи позивача становить понад 32 роки, а пільговий стаж становить понад 12 років і 6 місяців.

На момент звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах позивачу виповнилось 57 років, тому позивач дотримав усі вимоги, передбачені законом для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що період роботи позивача з 02.06.1987 по 23.06.1987 включно, який не був зарахований до пільгового стажу позивача, підтверджується записами його трудової книжки та наданими документами, тому підлягає зарахуванню.

Отже, рішення Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №5 від 30 червня 2023 року підлягає скасуванню в частині не зарахування до пільгового стажу позивача період роботи водієм міського пасажирського автобуса з 02.06.1987 по 23.06.1987 включно.

Як наслідок, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.07.2023 №84 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, також є протиправним та підлягає скасуванню.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд приймаючи рішення в частині зобов`язання відповідачів зарахувати до стажу роботи позивача спірний період, призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах, врахував положеннями пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV, та прийняв рішення, що пенсія повинна бути призначена позивачу з 23.05.2023 - з дня звернення за пенсією.

Відносно доводів апелянтів про втручання судом першої інстанції в дискреційні повноваження пенсійного органу, колегія суддів вважає за необхідне зауважити наступне.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

У постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 809/1231/16 викладено висновок, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій чи прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Судовим розглядом підтверджено, що загальний стаж роботи позивача становить понад 32 роки, а пільговий стаж становить понад 12 років і 6 місяців, що свідчить про те, що позивач дотримався необхідних критеріїв для призначення пенсії.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачі діяли в порушення ст. 19 Конституції України та не відновили порушене право позивача на пенсійне забезпечення в повній мірі, колегія суддів вважає, що належним та ефективним заходом захисту порушених прав позивача, який забезпечить ефективне їх поновлення, буде прийняття рішення щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах 12 років 06 місяців 20 днів роботи на посаді водія міського пасажирського автобуса у Кам`янець - Подільському АТП - 16808 з 02.06.1987 року по 22.12.1999 року та призначення і виплату ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах з 23 травня 2023 року відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні даного публічно-правового спору, суд правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року, в межах доводів апеляційних скарг відповідачів відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.