Справа № 120/17216/23
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/17216/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Комар Павло Анатолійович

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

18 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулось з до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) С про накладення штрафу за невиконання рішення суду у ВП №71750765 від 06.11.2023 року в сумі 10200 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №120/10790/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.03.2023 у справі №120/10790/22 адміністративний позов задоволено, зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром (у тому числі з урахуванням її індексації) з 01.04.2019 та зобов`язано пенсійний орган перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром (у тому числі з урахуванням індексації) з 01.04.2019 , з урахуванням раніше виплачених сум.

21.04.2023 судом у вищевказаній справі видано виконавчий лист.

08.05.2023 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №71750765).

Листом від 17.05.2023 позивач повідомив відповідача про те, що, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.03.2023 у справі №120/10790/22 проведено розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , який станом на 01.04.2019 становить 30 140,05 грн, та донараховано стягувану кошти в сумі 595 582,45 грн за період з 01.04.2019 по 30.04.2023. Починаючи з травня 2023 року ОСОБА_1 отримує пенсію в новому розмірі. Окрім того, відповідно до рішення суду у справі №120/7205/22 проведено перерахунок пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2022, донараховано 213 980,36 грн. Дане судове рішення включає період з 01.04.2019, який згідно з рішенням суду у справі №120/10790/22 також підлягає перерахунку. Таким чином, розмір пенсії ОСОБА_1 на квітень 2019 розраховано наступним чином: фактично отримано 11 140,51 грн, донараховано кошти 15 170,05 грн (доплата згідно з рішенням суду у справі №120/10790/22) та 3 829,49 грн (доплата згідно з рішенням суду у справі № 120/7205/22), що в загальній сумі становить 30 140,05 грн.

24.05.2023 року ОСОБА_1 подано заяву, в якій зазначено, що при перерахунку та виплаті пенсії позивачем не враховано збільшення пенсії за рахунок видів підвищень або надбавок до пенсії (бойові дії в інших країнах, особливі заслуги), що зростали після 01.04.2019 відповідно до збільшення прожиткового мінімуму; не врахована індексація базового ОСНП 2022 року та 2023 року. Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років від 01.05.2023 підсумок пенсії з надбавками становить 36 085,91 грн, однак з урахуванням максимального розміру пенсії - 30 140,05 грн.

В подальшому на адресу позивача надіслано вимогу державного виконавця від 26.05.2023 щодо надання підтвердження про повне та фактичне виконання рішення суду.

02.06.2023 в межах виконавчого провадження ВП № 71750765 відповідачем винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 5 100 грн за невиконання рішення суду без поважних причин.

На адресу позивача надіслано вимогу державного виконавця від 28.07.2023 року щодо надання підтвердження про повне та фактичне виконання рішення суду.

На адресу позивача надіслано вимогу державного виконавця від 24.10.2023 року щодо надання підтвердження про повне та фактичне виконання рішення суду.

Листом від 31.10.2023 року позивач повідомив відповідача про те, що, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.03.2023 у справі №120/10790/22 проведено розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , який станом на 01.04.2019 становить 30 140,05 грн, та донараховано стягувану кошти в сумі 595 582,45 грн за період з 01.04.2019 по 30.04.2023. Починаючи з травня 2023 року ОСОБА_1 отримує пенсію в новому розмірі. Окрім того, відповідно до рішення суду у справі №120/7205/22 проведено перерахунок пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2022, донараховано 213 980,36 грн. Дане судове рішення включає період з 01.04.2019, який згідно з рішення суду у справі №120/10790/22 також підлягає перерахунку. Таким чином, розмір пенсії ОСОБА_1 на квітень 2019 обраховано наступним чином: фактично отримано 11 140,51 грн, донараховано кошти 15 170,05 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/10790/22) та 3 829,49 грн (доплата згідно рішення суду у справі № 120/7205/22), що в загальній сумі становить 30 140,05 грн.

06.11.2023 відповідачем в межах виконавчого провадження ВП № 71750765 винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 10200 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин.

Вважаючи вказану постанову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, суд враховує наступне.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.

Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами 2 та 3 ст.14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 №1404-VІІІ (далі-Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусовою виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Стаття 63 Закону № 1404-VIIІ встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню,- протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями ст.75 Закону №1404-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що законодавство встановлює відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Водночас для накладення зазначеного штрафу, законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження".

Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, згідно з обставинами справи рішенням суду в адміністративній справі №120/10790/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром (у тому числі з урахуванням індексації) з 01.04.2019 року, з урахуванням виплачених сум.

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у своєму листі від 31.10.2023 про виконання рішення суду згідно з ВП 71750765, адресованому Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області, повідомив про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30140,05 грн. станом на 01.04.2019 р. та нарахування коштів в сумі 595 582,45 грн. за період з 01.04.2019 по 30.04.2023 року (а.с.17-18).

Водночас відповідно до розрахунку пенсії від 01.05.2023 згідно з пенсійною справою ХЛ 60312 ОСОБА_1 розмір пенсії з урахуванням її індексації та без застосування обмеження пенсії максимальним розміром, як це встановлено рішенням суду в адміністративній справі №120/10790/22, становитиме 36085,91 грн. Відповідно до розрахунку ОСОБА_1 до виплати призначено пенсію в сумі 30140,05 грн., тобто з урахуванням максимального розміру (а.с.42).

Доводи апеляційної скарги про те, що в межах розгляду справи №120/10790/22 судом надано оцінку спірним правовідносинам лише станом на 01.04.2019, колегія суддів вважає помилковими, оскільки, задовольняючи позовні вимоги у справі за позовом ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії, суд визначив і період захисту порушеного права, починаючи з 01.04.2019 р. Крім того, пенсія є періодичною виплатою, а її розмір може зазнавати змін в порядку та на умовах, визначених законом.

Отже, боржник на виконання рішення суду у справі №120/10790/22 зобов`язаний здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру. Зобов`язальною частиною рішення визначено початкову дату проведення перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії без визначення періоду його застосування. З часу прийняття рішення у справі №120/10790/22 пенсійне законодавство в частині, що стосується застосування обмеження пенсій максимальним розміром, не змінилось.

Твердження апелянта про відсутність правових підстав для здійснення розрахунку пенсії стягувачу на виконання рішення суду у справі №120/10790/22 без обмеження її максимальним розміром є необґрунтованими, оскільки при подальшому проведенні перерахунків пенсії мають враховуватись рішення судів, прийняті у справах, що стосуються такої пенсії, в тому числі щодо відсутності підстав для обмеження розміру пенсії максимальним розміром у разі, якщо чинне на момент проведення такого перерахунку пенсії законодавство не зазнало відповідних змін.

Згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Колегія суддів також враховує, що судове рішення підлягає виконанню у спосіб та порядку, визначені таким рішенням. Якщо судове рішення є незрозумілим сторонам у справі або державному виконавцю останні наділені правом на звернення до суду з відповідною заявою в порядку визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зміна чи встановлення способу та порядку виконання судового рішення можлива виключно в порядку визначеному статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу. Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Колегія суддів враховує, що невиконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють осіб права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України права на соціальний та судовий захист в повному обсязі.

З огляду на встановлені в справі обставини , керуючись положеннями чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що обов`язок виконання рішення суду у справі №120/10790/22 позивачем не дотримано, у зв`язку з чим державний виконавець постановою від 06.11.2023 ВП №71750765 правомірно застосував до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штраф в розмірі 10 200,00 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.