Справа № 440/3223/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/3223/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/3223/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

15.03.2024 ОСОБА_1 направила до Полтавського окружного адміністративного суду позов, що заявлений до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі - відповідач, ГУПФ в Дніпропетровській області), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №62 від 15.02.2024 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язати ГУПФ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи: з 10.06.1983 по 22.08.1983 у Лбищенському племінному радгоспі, з 1985 року (включно) по 2003 рік (включно) - у КСП "Зоря" та ПСП "Деметра", а також зобов`язати ГУПФ в Дніпропетровській області призначити позивачу з 07.02.2024 пенсію за віком на підставі статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В якості підстави для звернення до суду заявниця вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача, що полягає у безпідставному неприйнятті до уваги трудової книжки та додатково наданих архівних довідок позивача під час вирішення питання про призначення пенсії, що призвело до неврахування періодів трудової діяльності позивача до страхового стажу.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві представник ГУПФ в Дніпропетровській області просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на відсутність необхідного страхового стажу позивача через незарахування періоду роботи з 10.06.1983 по 22.08.1983 згідно з трудовою книжкою, оскільки не читається печатка. Крім того період роботи в колгоспі та КСП по архівній довідці не зараховано до страхового стажу, оскільки в первинних документах ПІБ не відповідає ПІБ у паспорті. У зв`язку з цим відповідач зауважує, що адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо встановлення факту належності первинних документів про заробітну плату ОСОБА_1 (а.с. 62-63).

Розгляд справи, відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

07.02.2024 ОСОБА_1 (у дівоцтві ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , як свідчать відомості паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 09.12.1999 Козельщинським РВ УМВС України в Полтавській області, у віці 60 років звернулася до пенсійного органу через УПФ в м. Кременчуці із заявою про призначення пенсії за віком, додавши до заяви, окрім документів, що посвідчують особу:

- трудову книжку колгоспника № НОМЕР_2 від 31.03.1994, трудову книжку серії НОМЕР_3 , вкладиш до трудової книжки серії НОМЕР_4 ,

- свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 31.05.1983,

- свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_6 ,

- архівні довідки Комунальної установи "Об`єднаний трудовий архів Козельщинської селищної ради від 24.01.2024 №01-07/14, №01-07/14а, №01-07/14б, №01-07/14в, №01-07/14г,

- довідку ТОВ "Агротехнологія" від 13.11.2019 №92,

- архівні довідки Комунальної установи "Об`єднаний трудовий архів сільських і селищних рад Козельщинського району від 09.08.2019 №01-07/218, від 22.05.2019 №01-07/125а, від 09.08.2019 №01-07/218а.

За висновком пенсійного органу за наданими документами та враховуючи дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, на теперішній час загальний стаж склав 20 років 9 місяців 22 дні. Без урахування в стаж: з 10.06.1983-22.08.1983, оскільки не читається печатка; колгосп та КСП по архівній довідки, оскільки в первинних документах ПІБ не відповідає паспорту.

У зв`язку з цим рішенням ГУПФ в Дніпропетровській області (за екстериторіальністю) від 15.02.2024 №62 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік (а.с. 11).

Позивач, вважаючи це рішення таким, що порушує її конституційне право на пенсію за віком, звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

З 01.01.2004 таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV), який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оскільки і Закон №1058-IV, і Закон України "Про пенсійне забезпечення" регулюють одні й ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні, за загальним правилом, мають норми Закону №1058-IV, як спеціального акта права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України Про пенсійне забезпечення" підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання приписами Закону №1058-IV.

Відповідно до ст. 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Приписами статті 24 Закону №1058-IV, крім іншого, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Статтею 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (надалі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і саме за відсутності такої або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та інших документів.

Предмет спору у цій справі зводиться до встановлення обставин правомірності рішення пенсійного органу про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, яке вмотивоване посиланням на обставини відсутності стажу на дату звернення.

Так, підставою для відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 слугував висновок відповідача про невключення до стажу: періоду з 10.06.1983 - 22.08.1983, оскільки не читається печатка; колгосп та ВСП по архівній довідки, оскільки в первинних документах ПІБ не відповідає паспорту.

Надаючи оцінку правомірності мотивам відмови, покладеним в основу рішення №62 від 15.02.2024, зокрема на предмет відповідності рішення критерію "обґрунтовано", суд зазначає, що цей критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

Всупереч наведеному, відмовляючи позивачу у зарахуванні періоду трудової діяльності з 10.06.1983 - 22.08.1983 до складу страхового стажу, відповідач не конкретизував, в якому саме документі не читається печатка. Відповідач, називаючи іншу підставу, не зазначив реквізити архівної/их довідки/ок, в яких містяться розбіжності у прізвищі імені по-батькові позивача.

Оцінюючи на предмет правомірності таку підставу для відмови у призначенні пенсії як-от нечитабельність печатки, суд з`ясував наступне.

З поданих відповідачем до матеріалів справи документів суд з`ясував, що розмита печатка наявна у трудовій книжці ОСОБА_1 від 19.08.1980 серії НОМЕР_3 . Така нечітка печатка проставлена на записах №№5-6 за період трудової діяльності позивача на Лбищенському племінному радгоспі з 10.06.1983 по 22.08.1983, в який позивач свого часу була прийнята до штату радгоспу кухарем у період збору урожаю, звільнена у зв`язку із завершенням збору урожаю (а.с. 12).

Порядок ведення трудових книжок у 1983 році регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях від 20.06.1974 №162, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР (надалі - Інструкція №162), а в подальшому - Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України (надалі - Інструкція №58).

Пунктом 1 Інструкції №162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" (надалі - Порядок №656) та цією Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 Порядку №656, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктами 5, 6 Порядку №656, заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності робітника. Відомості про робітника засвідчуються підписом спеціально уповноваженої особи та печаткою. В трудову книжку вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, освіта, професія, спеціальність.

Пункт 13 Порядку №656 передбачав, що при звільненні працівника чи службовця всі записи про роботу, нагороди та заохочення, внесені до трудової книжки за час роботи на цьому підприємстві, в установі, організації, засвідчуються підписом керівника підприємства, установи, організації або спеціально уповноваженої їм особи та печаткою.

При цьому, відповідно до пункту 18 Порядку №656, відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, збереженню та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, збереження і видачі трудових книжок посаді особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З урахуванням наведеного правового регулювання спірних правовідносин та усталеної судової практики, суд формулює висновок по суті спору, відповідно до якого позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення та ведення трудової книжки.

Оскільки обов`язок з ведення трудових книжок законодавцем покладено на підприємства, установи, організації, то обставини її неналежного заповнення не можуть позбавити особу права на включення періодів роботи до страхового стажу та на отримання пенсії з його урахуванням.

Тож недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17 та в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а.

З приводу іншої підстави для відмови у призначенні пенсії за віком, як то не співпадіння прізвища, імені та по-батькові у паспорті та в первинних документах суд встановив таке.

Дійсно, як свідчать архівні довідки Комунальної установи "Об`єднаний трудовий архів Козельщинської селищної ради" від 24.01.2024 №01-07/14, №01-07/14а, №01-07/14б, №01-07/14в та архівні довідки Комунальної установи "Об`єднаний трудовий архів сільських і селищних рад Козельщинського району" від 09.08.2019 №01-07/218, від 22.05.2019 №01-07/125а, від 09.08.2019 №01-07/218а, які складені на підставі даних книг розрахунково-платіжних відомостей заробітної плати колгоспників колгоспу "Зоря", книги обліку розрахунків по оплаті праці КСП "Зоря" с. Приліпка Козельщинського району Полтавської області, а також книги особових рахунків по заробітній платі ПСП "Деметра" с. Приліпка Козельщинського району Полтавської області прізвище, ім`я та по-батькові позивача в хаотичному порядку значиться ОСОБА_1 чи ОСОБА_1 .

При цьому, як встановлено судом вище, згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 09.12.1999 Козельщинським РВ УМВС України в Полтавській області, прізвище, ім`я, по-батькові позивача значиться як ОСОБА_1 .

На підтвердження обставини відсутності інших осіб з прізвищем, ім`ям, по-батькові ОСОБА_1 у документах колгоспу "Зоря", КСП "Зоря" с. Приліпка Козельщинського району Полтавської області за 1985-2000 роки та ПСП "Деметра" с. Прилипка Козельщинського району Полтавської області за 2000-2003 роки, які передані на зберігання, у відповідача в розпорядженні була довідка Комунальної установи "Об`єднаний трудовий архів Козельщинської селищної ради" від 24.01.2024 №01-07/14г (а.с. 47 зі звороту). Проте ГУПФ у Дніпропетровській області таку довідку до уваги не взяв.

У свою чергу, як свідчать дані трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 , заповненої 31.03.1994 на ім`я ОСОБА_1 , у документі відображено відомості про її роботу у період з 1985 по 2003 роки (а.с. 14-16).

На вищевказаних записах проставлені печатки колгоспу "Зоря", КСП "Зоря" та ПСП "Деметра".

При цьому обставини наявності чи відсутності будь-яких інших довідок на підтвердження трудового стажу не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Відтак, дії відповідача щодо не зарахування у повному обсязі стажу роботи позивача у колгоспі "Зоря", КСП "Зоря" та ПСП "Деметра" за наявності у трудовій книжці колгоспника №56 від 31.03.1994 достатніх записів є такими, що тягнуть за собою несприятливі наслідки для прав та інтересів позивача.

Доказів визнання недостовірними записів трудової книжки щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано.

Суд зазначає, що розбіжності чи невідповідності даних, які можуть міститися у трудовій книжці про підтвердження наявного трудового стажу, могли бути перевірені органом, що призначає пенсію, оскільки такий орган має право вимагати від підприємств, установ та організацій надання підтверджуючих документів.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що пенсійним органом було протиправно не зараховано спірні періоди роботи позивача до загального страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тож періоди роботи позивача з 10.06.1983 по 22.08.1983 на Лбищенському племінному радгоспі та з 1985 по 2003 роки у колгоспі "Зоря", КСП "Зоря" та ПСП "Деметра" підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.

Враховуючи викладене, рішення ГУПФ в Дніпропетровській області №62 від 15.02.2024 суд визнає необґрунтованим, оскільки таке прийняте без належної оцінки усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим це рішення підлягає скасуванню.

Обираючи належний спосіб відновлення порушеного права, суд враховує наступне.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав (постанова Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №227/3208/16-а).

Враховуючи викладене, суд, з урахуванням обраного позивачем способу захисту порушеного права позивача, вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ в Дніпропетровській області зарахувати до трудового (страхового) стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 10.06.1983 по 22.08.1983 на Лбищенському племінному радгоспі відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 від 19.08.1980 та період роботи з 1985 по 2003 роки у колгоспі "Зоря", КСП "Зоря" та ПСП "Деметра" на підставі даних трудової книжки колгоспника №56 від 31.03.1994, а також зобов`язати ГУПФ в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07.02.2024.

Тож позов слід задовольнити у повному обсязі.

За правилом ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути 100% судового збору, сплаченого при зверненні до суду з цим позовом, розмір якого становить 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.02.2024 №62.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до трудового (страхового) стажу період роботи ОСОБА_1 з 10.06.1983 по 22.08.1983 на Лбищенському племінному радгоспі відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 від 19.08.1980, а також період роботи з 1985 по 2003 роки у колгоспі "Зоря", КСП "Зоря" та ПСП "Деметра" на підставі даних трудової книжки колгоспника №56 від 31.03.1994.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07.02.2024.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 1211 (п`ятсот тридцять шість) грн 20 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (; вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун