Справа № 580/5061/23
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5061/23 Суддя (судді) першої інстанції: Бабич А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту 18.08.2023) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 грн за вересень-грудень 2022 року, а також за січень-березень 2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;

- зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, установлену вказаною постановою Уряду, у розмірі 100 000,00 грн за вересень-грудень 2022 року, а також за січень-березень 2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач після поранення перебував на постійному лікуванні внаслідок поранення та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» набув право на отримання грошового забезпечення з розрахунку 100 000,00 грн за увесь час лікування, яке відповідач не включив до розрахунку заробітної плати.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 грн за січень-березень 2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), ураховуючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000,00грн за січень-березень 2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), ураховуючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Наголошує, що суд першої інстанції не дослідив чи був виданий командиром військової частини НОМЕР_1 наказ про виплату позивачу додаткової винагороди у порядку та на підставах, передбачених постановою №168.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посвідченням від 10.08.2022 серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

28.11.2022 перебуваючи на виконанні бойового завдання на лінії зіткнення з ворогом позивач отримав вогнепальне, а також артилерійське поранення, внаслідок арт-обстрілу з боку ворога, що підтверджується Карткою пораненого (ТССС CARD) ОСОБА_1 від 28.11.2022. У ній зазначено первинний діагноз, а саме ВП (28.11.2022). ВОСП правої кисті, грудної клітини справа, поперекової ділянки справа, поблизу населеного пункту Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області. Первинним медичним документом, який видано позивачу є форма №100 - первинна медична картка невідкладної допомоги, в якій зазначені дата та час поранення, діагноз, спосіб евакуації.

У картці форми №100 первинної медичної картки М21397 від 28.11.2022 зазначено діагноз позивача: ВП (28.11.2022). ВОСП правої кисті, грудної клітини справа, поперекової ділянки справа.

У подальшому позивача направлено на обстеження в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова «ДОР», де також встановлено діагноз і причину поранення позивача, а саме: ВП (28.11.2022). ВОСП правої кисті, грудної клітини справа, поперекової ділянки справа, що підтверджується довідкою від 30.11.2022 М6535 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу, а також випискою із медичної картки стаціонарного хворого від 30.11.2022року № Е15367.

Відповідно до обстеження проведеного 01.12.2022 КП «Волинська обласна клінічна лікарня» зазначено висновок: наявні осколки на рівні середньої долі правої легені прикоренево розміром 8*5 мм, у м`яких тканинах зліва на рівні L5 хр, розміром 15*3 м та на рівні м`яких тканин сідниць справа до 2 мм. Правобічна полісигментарна пневмонія. Правобічний гідроторакс.

У довідці військово-лікарської комісії №925 від 07.12.2022, а також виписці від 07.12.2022 №19319 із медичної карти стаціонарного хворого зазначено діагноз: Мінно-вибухова травма (28.11.2022) Вогнепально-уламкові поранення грудної клітини, правої кисті, попереку. Неправильно-консолідований перелом V п`ясткової кістки з кутовим зміщенням. Травма, Так, пов`язана з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.12.2022 року №3383 службовим розслідуванням встановлено, що під час проведення службового розслідування фактів, які б підтверджували перебування позивача в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не встановлено. Поранення та бойове травмування військовослужбовця пов`язані із захистом Батьківщини. Причиною отримання поранення та бойового травмування є обстріл з міномету з боку збройних сил Російської Федерації під час виконання обов`язків військової служби пов`язаних із захистом Батьківщини по забезпеченню виконання заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що не залежало від їх поведінки.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 11.01.2023 №43, а також випискою №99 із медичної карти стаціонарного хворого від 11.01.2023 діагноз позивача: мінно-вибухова травма (28.11.2022). Стан після видалення стороннього тіла правої легені (04.01.2023). Травма пов`язана з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до Витягу із наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 18.01.2023 №20 позивача - навідника 2 кулеметного відділення взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону з 18 січня 2023 року виведено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

У консультаційному висновку спеціаліста від 02.03.2023 зазначено діагноз позивача: «Наслідки мінно-вибухового поранення поперекового відділу хребта. Радикулопатія; Радикулярний больовий синдром справа».

У Витязі із медичної картки від 10.03.2023 №350 заключний діагноз позивача: «наслідки МВТ (28.10.2022). Вогнепальні уламкові поранення грудної клітки, правої кисті, попереку, Неправильно-консолідований перелом V п`ясткової кістки з кутовим зміщенням. Стан після видалення стороннього тіла правої легені, попереку. Вторинна (вертеброгенна, післятравматична) радикулонейралгія, стадія нестійкої ремісії з помірним больовим синдромом м`яземо-тонічним компонентом на фоні остеохондрозу хребта, травматизації міжреберних проміжків. Деформуючий остеоартроз кульшових суглобів І ст. Кіфосколіоз 3 ст.».

Згідно з Витягом із медичної карти від 27.03.2023 №444 заключний клінічний діагноз позивача: «Наслідки МТВ (28.10.2022). Вогнепальні уламкові поранення грудної клітки, правої кисті, попереку. Неправильно-консолідований перелом V п`ясткової кістки з кутовим зміщенням. Стан після видалення стороннього тіла правої легені, попереку. Вторинна (вертеброгенна, післятравматична) радикулонейралгія, стадія нестійкої ремісії з помірним больовим синдромом м`язево-тонічним компонентом на фоні остеохондрозу хребта, травматизації міжреберних проміжків. Деформуючий остеоартроз кульшових суглобів І ст. Кіфосколіоз 3 ст.». Відповідно до довідки від ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» від 27.03.2023, реєстраційний номер 263322, позивач пройшов огляд і був госпіталізований.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 05.04.2023 №1755, а також Довідкою-випискою з історії хвороби стаціонарного хворого від 05.04.2023 №588664 позивачу встановлено діагноз: «Стан після оперативного лікування (дата операції - 28.03.202), Видалення стороннього тіла правої сідниці, проведеного з приводу: Наслідки мінно-вибухового поранення поперекового відділу хребта. Радикулопатія; Радикулярний больовий синдром справа. Стороннє тіло правої сідниці. Захворювання, Так, пов`язане із проходженням військової служби».

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста ортопеда і травматолога, від 09.05.2023 №589722107, а також Протоколу рентгенологічного дослідження від 09.05.2023 №48-10 зроблено висновок: «Правобічний С-подібний сколіоз сегмента хребта Т7-L5 третього Rg ступеню. Остеоартрит грудного відділу хребта, Поранення пов`язане з захистом Батьківщини (довідка 5 №5891 від 28.04.2023). Ступінь важкості травми - важкий».

У консультаційному висновку спеціаліста від 09.05.2023 зазначено діагноз: Адгезивний процес правої плевральної порожнини після проникаючого мінновибухового поранення 28.10.2022. Операція - ВАТС 04.01.2023 - видалення стороннього тіла правої легені. ДН2 (два) ст.

Згідно з консультаційним висновком спеціаліста від 12.05.202 діагноз: «Комбінований геморой ІІ-ІІІ ст. Тромбоз зовнішнього гемороїдального вузла».

У довідці військово-лікарської комісії від 24.05.2023 №517 зазначено діагноз та постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), а саме: Наслідки МВТ (28.11.2022), проникаючого вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин грудної клітки справа, правої кисті, перелом V п`ясної кістки правої кисті, правої сідниці та поперекової ділянки справа, ліковане оперативно (04.01.2023 - ВАТС видалення стороннього тіла правої легені; 02.12.2022 - видалення стороннього тіла поперекової ділянки; 28.03.2023 - видалення стороннього тіла правої сідниці) у вигляді зміцнілих шкірних рубців грудної клітки, поперекової ділянки, правої сідниці, правої кисті; неправильно зрощеного перелому V п`ясної кістки; адгезивного процесу правої плевральної порожнини без порушення зовнішнього дихання. За наказом МОЗ від 04.07.2007 №370 - поранення відноситься до важкого ступеня. Поранення, Так, пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі статті 77-6, 64-6 графи II Розкладу хвороб, графи_-_ ТДВ_-_ обмежено придатний до військової служби; непридатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах; придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК та СП, установах, організаціях, навчальних закладах.

Випискою за картковим рахунком позивача підтверджується виплата заробітної плати відповідачем за період з листопада 2022 року до травня 2023 року. У листопаді зараховано 14 712,97 грн + 29 927,42 грн + 58 567,64 грн, у грудні 2022 року - 14 876,76 грн + 99 900,00грн + 529,47 грн, у січні 2023 року - 14 713,61 грн + 98 500,00 грн, у лютому 2023 року - 43 164,42 грн, у березні 2023 року - 68 950,00 грн + 21 009,31 грн, у квітні 2023 року - 13 129,31 грн, у травні 2023 року - 652,56 грн.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не виплачена у належному розмірі додаткова винагорода за час перебування на лікуванні, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що додаткова винагорода виплачена позивачу у неналежному розмірі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

В подальшому строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), відповідно до пункту 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, додаткова винагорода є додатковою виплатою військовослужбовцям під час дії воєнного стану. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини, висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Тобто, така виплата залежить від наведених обставин.

Водночас на дату виникнення спірних правовідносин з метою реалізації Постанови №168 Міністр оборони України видав Окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29, в якому серед іншого зазначив, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі:

- бойового наказу (бойового розпорядження);

- журналу бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець (абз.3, 4 п.3 Окремого доручення).

Отже, безпосередня участь військовослужбовця у зазначених вище заходах має підтверджуватися документально на підставі вказаних вище документів.

Згідно з п.5 Окремого доручення виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень здійснювати на підставі наказів:

- командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової частини;

- керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

У цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

Пункт 8 Окремого доручення регулює питання виплати грошового забезпечення за період лікування внаслідок поранення: у період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100 000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу до іншого та перебування у відпустці у зв`язку із хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

Відповідно до пп. 10,11 розділу XXXIV Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

- загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини),- виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);

- захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення),- за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

З матеріалів справи вбачається, що наданими позивачем медичними довідками підтверджується, що позивач 28.11.2022 перебуваючи на виконанні бойового завдання на лінії зіткнення з ворогом отримав вогнепальне, а також артилерійське поранення та протягом спірного періоду перебував на лікуванні у медичних закладах.

Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.12.2022 року №3383 службовим розслідуванням встановлено, що під час проведення службового розслідування фактів, які б підтверджували перебування позивача в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не встановлено. Поранення та бойове травмування військовослужбовця пов`язані із захистом Батьківщини. Причиною отримання поранення та бойового травмування є обстріл з міномету з боку збройних сил Російської Федерації під час виконання обов`язків військової служби пов`язаних із захистом Батьківщини по забезпеченню виконання заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що не залежало від їх поведінки.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на отримання додаткової винагороди, установленої Постановою №168.

Суд першої інстанції вірно вказав, що за період з жовтня 2022 року до грудня 2022 року позивач отримав додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн.

При цьому, вказану у медичних довідках травму позивач отримав 28.11.2022, тому включення у спірний період вересня 2022 року за вказаних у позовній заяві підстав спору є необґрунтованим.

Таким чином, за вказані вище періоди відсутні підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн, в цій частині позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Натомість, враховуючи відсутні належні, достовірні та допустимі докази нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн за січень-березень 2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог за вказаний період.

Відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, установленої Постановою №168 у розмірі 100 000 грн за січень-березень 2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним повним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, установлену вказаною постановою Уряду, у розмірі 100 000,00грн за січень-березень 2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Щодо доводів апелянта, що суд першої інстанції не дослідив чи був виданий командиром військової частини НОМЕР_1 наказ про виплату позивачу додаткової винагороди у порядку та на підставах, передбачених постановою №168, колегія суддів зазначає наступне.

Недотримання відповідачем законодавства в частині видачі відповідних наказів, не може мати негативні наслідки для військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

У справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відповідно до статті 6 КАС України та статті 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У даних правовідносинах свій обов`язок щодо видачі відповідних наказів про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди у повному обсязі, відповідач не виконав, а отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 17.04.2024.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова