Справа № 644/981/24
Суддя: Бабенко Ю. П.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/981/24
Провадження № 2-а/644/15/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Книшенко А.С., розглянувши в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 6 роти 1 батальйону УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Денисенко Олександра Ігоровича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі представника адвоката Розумовського Олександра Сергійовича звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати дії інспектора взводу 1 роти 6 батальйону 1 УПП у Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Денисенко Олександра Ігоровича щодо складання постанови серії ЕНА № 1389583 від 06.02.2024 року незаконними, визнати постанову серії ЕНА № 1389583 від 06.02.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити. В обґрунтування позову зазначив, що 06 лютого 2024 року о 18.05 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем SKODA ОСТАVІА, д.н.з. НОМЕР_1 , який є власністю фізичної особи ОСОБА_2 , рухаючись по вулиці в`їзд Музичний, 2 у місті Харкові, був зупинений інспектором взводу 2 роти 6 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції Джабраїновим М.С. та інспектором 1 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 . Відрекомендувавшись, інспектор звинуватив позивача у тому, що він керував транспортним засобом без ввімкнених фар ближнього світла у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 ПДР «Порушення водіями ТЗ використання освітлювальних приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості, в тунелях. З даним правопорушенням позивач не згодний, оскільки рухався з ввімкненими фарами ближнього світла на автомобілі. Притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим, так як належний відеозапис наданий не був, внаслідок чого підстави щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні. Крім того, відповідач розпочав розгляд справи на місці, без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою. У п. 7 постанови зазначено, що до постанови додається відео з пристрою Айфон 14, проте відеозапис фіксування із власного пристрою не може бути належними доказами у справі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач позов не визнає та заперечує проти його задоволення. Вказує, що на диску з відеофайлами зафіксовано факт руху транспортного засобу SKODA ОСТАVІА, д.н.з. НОМЕР_1 , заднім ходом без ввімкнених фар ближнього (дальнього) світла та задніх габаритних ліхтарів у темну пору доби. Дійсно, інспектор використовував особистий мобільний телефон для здійснення своїх повноважень. При цьому Інструкція № 1026 не містить імперативних заборон на використання інших технічних засобів, крім зазначених в інструкції. Крім того, жодними діями працівників поліції позивач не був обмежений в реалізації права на правову допомогу на місці зупинки транспортного засобу, законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач жодним чином не був обмежений скористатися своїм правом на правничу допомогу.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що 20 лютого 2024 року ним було отримано відповідь № 96аз/41/14/02-2024 від 19.02.2024 року та проінформовано у відповіді, що мобільний телефон Iphone 14 не перебуває на балансі Департаменту патрульної поліції, відокремленим підрозділом якого є УПП в Харківській області ДПП. Було надано відеозапис з мобільного телефону Iphone 14 з назвою «Риков ена1389583», який триває 01 хвилину 25 секунд. У іншій частині було відмовлено у наданні інформації. Відеозапис не містить відміток чи відомостей, яким чином та за допомогою якого пристрою на нього здійснено відеозапис, матеріали справи не містять інформації про назву, номер та серію відеокамери, на яку здійснювалися наведені відеозаписи. Таким чином, надані із власного пристрою відеозаписи не можуть бути належними доказами у справі. Також, відеозапис не містить позначень дати, часу і місця, як того вимагає вищевказана відомча інструкція. Самого факту руху транспортного засобу без світла жодним допустим доказом не зафіксовано.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, представник позивача подав заяву з проханням розглядати справу за відсутності позивача та його представника.

Відповідач -Інспектор 1 взводу 6 роти 1 батальйону УПП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не прибула, подала заяву з проханням розглядати справу без участі відповідача та його представника, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просила відмовити.

Судом встановлено, що в постанові серії ЕНА № 1389583 про адміністративне правопорушення від 06 лютого 2024 року зазначено, що 06 лютого 2024 року о 18.05.50 м.Харків, проїзд Музичний 2 водій ОСОБА_1 керував ТЗ у якому у темну пору доби були не ввімкнені фари ближнього світла, чим порушено п. 19.1.а.ПДР Порушення водіями ТЗ використання освітлених приладів темну пору доби в умовах недостатньої видимості в тунелях, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Таким чином, зазначеною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 510 грн.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керував автомобілем в темну пору доби та рухався без ввімкнених фар ближнього світла, чим порушив п. 19. 1(а) ПДР України.

Згідно п. 19.1 (а) ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 свою вину заперечує, вважає, що наведені відомості не відповідають дійсності, оскільки 06.02.2024 року він керував транспортним засобом SKODA ОСТАVІА, д.н.з. НОМЕР_1 , з дозволеною швидкістю та з ввімкненими фарами ближнього світла на автомобілі.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Представником відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення надано DVD+R-диск з медіафайлами.

З досліджених судом відеозаписів, які містяться на DVD+R-диску, наданому представником відповідача, зокрема на відеофайлі «IMG 8416» вбачається, що відеозаписи не містять в собі належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: керування транспортним засобом в темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар. Так, дійсно на вказаному диску міститься файл з невідомого приладу, зафіксовано факт руху транспортного засобу заднім ходом, проте не можливо дослідити, з якого пристрою робилося фіксування. На відеозаписі відсутня дата, час та місце події, що унеможливлює встановлення того, в який саме день і час, та в якому місці рухався автомобіль. З відеозапису взагалі не можливо достовірно встановити, чи були на транспортному засобі, який рухався заднім ходом, ввімкненні фари ближнього світла.

Щодо інших відео файлів, які були надані представником відповідача, суд зазначає, що надані відеозаписи стосуються факту складання на ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 представником відповідача суду не надано.

При цьому, суд бере до уваги, що в самій оскаржуваній постанові не зазначено інші докази, які б підтверджували факт правопорушення, окрім відео зIphone 14.

У ч. 3 ст. 62 Конституції України наголошується, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Беручи до уваги, що позивач заперечує порушення ним ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а суду не надано належні, допустимі, достатні докази вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище адміністративного правопорушення, що доказування та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Таким чином, доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано.

Разом з цим, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження доводи позивача стосовно порушення його прав та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Суд також зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що відповідач не доказав правомірності свого рішення, а тому, відповідно до вимог п. 1 ст. 247, ст. 293 КУпАП, п.3 ч.3 ст.286 КАС України, суд скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі. При цьому, суд бере до уваги, що нормами ст. 293 КУпАП, п.3 ч.3 ст.286 КАС України передбачені рішення, які приймає суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказаними нормами закону не передбачено ухвалення рішення про визнання дій інспектора щодо складання постанови незаконними. Такі дії інспектора можуть бути підставою для прийняття рішення, передбаченого ст. 293 КУпАП, п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач поніс витрати на оплату судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп., а тому ці витрати підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-79, 132, 139, 242-246, 255, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №1389583 від 06.02.2024 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 510 грн., і закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м.Київ вул.Федора Ернста, 3, код ЄДРПОУ 40108646)на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 17.04.2024 року.

СУДДЯ: