Справа № 308/4734/23
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 308/4734/23 пров. № А/857/20290/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Гінди О.М., Мікули О.І.,

з участю секретаря Єршової Ю.С.,

представника позивача Шпуганича В.П.,

представника відповідача Білової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції апеляційну ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті «Укртрансбезпека», третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

суддя в 1-й інстанції Дергачова Н.В.,

час ухвалення рішення 18.10.2023 року, 17:03 год.,

місце ухвалення рішення м.Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 19.10.2023 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті «Укртрансбезпека», третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Наказом від 16.11.2022 р. за № 5-ТЗ відповідальним за дотримання правил дорожнього руху та інші питання діяльності транспортних засобів Товариства є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 . Відтак, саме ОСОБА_2 , а не його слід вважати вантажоперевізником даного ТЗ. У постанові зазначено масу транспортного засобу з якої проводився розрахунок а це 29 976,3 кг. Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ загальна маса крана не перевищує 28 000 кг, тобто 28 тон. Також невірно обраховано навантаження на осі що стало підставою для помилкового висновку що перевищення допустимої маси становить 19,905 % тобто на 4,976 тон більше за дозволену. Вказані невірно встановлені обрахунки призвели до постановлений незаконного рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України, не відповідають вимогам Інструкції, оскільки не містять повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. Вказані недоліки ставлять під сумнів врахування відповідачем вказаних критеріїв при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм та одночасно свідчать про можливу хибність розрахунку відповідача щодо перевищення допустимого навантаження. При цьому оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувані постанови не містить, та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не надано.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2023 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечила, просить рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2023 року залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце і оскільки неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що за постановою по справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання на території України серії АА № 00006453 від 17 березня 2023 року, яка складена старшим інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду(контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко Владиславом Олеговичем, громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканця АДРЕСА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн. за те, що 23 лютого 2023 року о 8 год. 00 хв. за адресою Н-13 226+700-230+250 зафіксовано транспортний засіб, кран марки BUMAR 253 д.н.з. НОМЕР_1 відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу на 19.905 % (4.976 т.)

Транспортний засіб кран марки BUMAR 253 д.н.з. НОМЕР_1 належить ТОВ «Тех Транс», ЕДРПОУ 38015542, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , директором якого є позивач ОСОБА_1 .

За наказом від 16.11.2022 р. за № 5-ТЗ відповідальним за дотримання правил дорожнього руху та інші питання діяльності транспортних засобів ТОВ «Тех Транс» було визначено ОСОБА_2 , третю особу у цій справі.

Позивач не погоджується з винесеною постановою та оскаржував дії відповідача, на що отримав відповідь від Державної служби з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) від 09.03.2023 року за якою скаргу було залишено без задоволення, а постанову без змін, тому така постанова була оскаржена до суду.

Частина 2 статті 132-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

При цьому визначення відповідальної особи за допущення руху із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України здійснюється на підставі статті 14-3 КУпАП, за якої адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно пункту 3 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (ЄДРТЗ), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2020 № 779 (надалі - Порядок ведення ЄДРТЗ), до ЄДРТЗ уноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку). У відповідності до пункту 4 Розділу II Порядку ведення ЄДРТЗ, внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачею тимчасового реєстраційного талона.

При цьому, пунктом 1 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 № 1197 (надалі - Порядок внесення відомостей про належного користувача) визначає, що цей Порядок визначає процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - Реєстр) відомостей про належного користувача транспортного засобу (далі - належний користувач). Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Порядок державної реєстрації транспортних засобів) встановлено що цей Порядок державної реєстрації транспортних засобів є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Пунктом 3 Порядку визначено що державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Пунктом 7 визначені підстави для реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, зокрема, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів. Пунктом 8 зазначені основні документи, на підставі яких проводиться державна реєстрація (перереєстрація ТЗ), зокрема встановлений перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку. Такими документами можуть бути у тому числі договори, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб, а також нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

За даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів транспортний засіб позивача належить ТОВ «ТехТранс» (), керівником якого з 2018 року є ОСОБА_1 .

Зазначена інформація перевірена судом та підтверджується доказом наданим позивачем, а саме: свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , згідно якого транспортний засіб кран марки BUMAR 253 д.н.з. НОМЕР_1 належить ТОВ «Тех Транс», ЕДРПОУ 38015542.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - керівником ТОВ «Тех Транс», ЕДРПОУ 38015542, із 22.03.2018 є ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, судом першої інстанції вірно не взято до уваги доводи позивача про те, що протокол складений на неналежну особу, оскільки визначення наказом відповідальної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за дотримання правил дорожнього руху та інших питань діяльності транспортних засобів товариства, але невнесення даних щодо належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, не впливає на визначення відповідальної особи якою у цій справі є керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, 23.02.2023 року о 8 год. 00 хв. на автодорозі Н-13, 226+700-230+250, Закарпатська область приладом автоматичної фіксації WIM 83, Q-Free HI-TRAC TMU4WIM, заводський номер № 1032 встановлено, що транспортний засіб BUMAR 253, д.н.з. НОМЕР_3 рухався із перевищенням нормативних параметрів встановлених п. 22.5 Правил дорожнього руху України - загальна маса на 19.095 % (4,976т) більше за нормативну дозволену вагу (нормативно дозволена 25 т).

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 (далі Правил № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 р, в якій у п. 2 визначено, що уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174).

Посадова особа Уктрансбезпеки приймаючи рішення про винесення постанови оцінює ці дані, які, відповідно до п. 15 Порядку № 1174, містять дані про: - засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); - місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); - найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; - дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); - фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; - відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Частина метаданих відображена у постанові.

Метадані у вигляді структурованих даних містяться в інформаційній картці габаритновагового контролю (далі картка ГВК), яка не є додатком до постанови та була досліджена судом.

З інформаційної картки ГВК до постанови АА№00006453 від 17.03.2023 року із розшифруванням її основних термінів вбачається: - кількість вісей (axlecount) - 3 шт; - відстань між вісями (axledistance) - (1) -4320мм, - (2) - 1390мм; - навантаженння на вісь (axleload) 1 - 12446 кг, 2 - 11293 кг, 3 9568. Загальна маса (weight-full) 33 307 кг. Також, картка ГВК містить інформацію щодо номеру транспортного засобу, адресу фіксації, час, місце (координати), тип порушення (ГВК) та фотографії транспортного засобу у проекціях.

Постанова про адміністративне правопорушення є результатом фіксації самого правопорушення в автоматичному режимі та результатом комплексної оцінки метаданих, проведеного уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки.

Отже, твердження позивача про невідповідність постанови вимогам Інструкції № 512 не знаходить своє підтвердження, а спростовується наданими доказами: фотографією транспортного засобу в момент фіксації, інформаційною карткою ГВК та самою постановою АА№00006453 від 17.03.2023р.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що транспортний засіб позивача є вантажним автомобілем (із встановленим обладнанням автопідйомником), загальна маса якого перевищує нормативні параметри для цього типу ТЗ, позивач як керівник юридичної особи мав отримати відповідний дозвіл.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок фіксації адміністративних правопорушень).

Згідно пункту 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 7 Порядку фіксації адміністративних правопорушень фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Положеннями пункту 12 Порядку фіксації адміністративних правопорушень врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати: - вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; - вимірювання загальної маси транспортного засобу; - визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; - вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; - визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; - вимірювання габаритів транспортного засобу; - фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); - фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; - фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); - первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційнотелекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; - автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень).

Згідно пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, метадані повинні містити дані про: - засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); - місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); - найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; - дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; - відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку фіксації адміністративних правопорушень).

Відтак, з системного аналізу положень Порядку фіксації адміністративних правопорушень вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційнотелекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Позивач допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, зокрема (із тексту постанови): - перевищення нормативних параметрів навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 23,999% (2,79 т) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 т.

В даному випадку фактичні дані транспортного засобу були встановлені, відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень. Постанова містить всю необхідну інформацію про транспортний засіб (зокрема його належну фотофіксацію), що підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: фотографіями транспортного засобу, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; інформаційною карткою автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованою автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого Позивачем.

Обрахунок перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України здійснюється за формулою: % перевищення = ((Хфакт. - Хнорм. - похибка пристрою)/ Хнорм.*100%, де Хфакт. - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хнорм. - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР.

Похибка пристрою - регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт. (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Похибка пристрою для параметру навантаження на загальну масу транспортного засобу становить 10%=33307-10% (33307*01)=3330,07.

Таким чином розрахунок перевантаження на одиночну вісь має такий вигляд: % перевищення = (33307-25000)-3330,07)/25000)*100=4976,3/25000*100%=19,905%.

При цьому справність вимірювального обладнання, а також відповідність технічним застосовним вимогам підтверджується відповідними сертифікатами перевірки типу та відповідності нормам технічного регламенту, які були безпосередньо досліджені судом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наданий позивачем документ: «Результати зважування» від 07.04.2023 року транспортного засобу марки BUMAR 253 д.н.з НОМЕР_3 не відповідають дійсним обставинам справи та не можуть вважатися доказом в розумінні статті 72 КАС України, оскільки не містять в собі обґрунтованих даних для правильного вирішення справи тому, що не спростовує даних, отриманих за результатами фіксації вимірювання маси навантажень на ось транспортного засобу, здійсненої в автоматичному режимі та не виключає можливості завантаження транспортного засобу на інших ділянках дороги.

Суд також враховує, що надані результати зважування є неповними, оскільки не містять описової частини про спосіб зважування, тип вагів (стаціонарні чи для зважування у русі), підтвердження дійсності їх робочого стану, також відсутні сертифікати відповідності технічним регламентам щодо зважування, розмір похибки при здійсненні зважування, а також не містить підтвердження дійсності самого зважування, як то договору на проведення зважування, квитанції про оплату наданої послуги, акту виконаних робіт та інших підтверджуючих документів.

Суд дійшов вірного висновку, що при визначеній загальній вазі у 28,35 тон (із наданого результату) перевищення нормативних параметрів за встановленої норми п. 22.5 Правил дорожнього руху у 25 тон, складає 3,35 тони, що у відносному значенні становить 13% на яке також розповсюджується санкція ч. 2 статті 132-1 КАС України та підлягає накладенню штрафу на відповідальну особу в розмір однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян17000,00 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи, оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто Позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП, відтак слід відмовити у задоволенні позову повністю.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2023 року у справі № 308/4734/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. М. Гінда
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 17 квітня 2024 року.