Справа № 560/14071/23
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/14071/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салоїд Н.М.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

18 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження,

В С Т А Н О В И В :

03 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження прийняте 21.09.2021 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2024 року у задоволенні клопотання адвоката Сподаренка Олександра Миколайовича про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовлено; адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що представник позивача 03 серпня 2023 року звернувся з адміністративним позовом до управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження прийняте 21.09.2021 року до Хмельницького окружного адміністративного суду

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного сулу від 03.08.2023 року вказану справу передано до Хмельницького міськрайонного суду як адміністративного суду у зв`язку з порушенням представником позивача правил інстанційної юрисдикції.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2023 року відкрито провадження у справі.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду не можуть свідчити про об`єктивну неможливість вчинити дії з метою звернення до суду із позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як достовірно установлено судом, про таке рішення про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства позивач ОСОБА_2 знав у день його прийняття, що свідчить власноручно вчинений ним підпис і дата у оспорюваному рішенні.

Більш того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 було затримано для забезпечення видворення за межі України строком на три місяці до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства та ухвалено видворити громадянина Вірменії ОСОБА_1 , 24.01.2000 року за межі України.

З означеним рішенням ОСОБА_2 погодився, і не оскаржував його. Більш того, при розгляді даної справи ОСОБА_3 вільно спілкувався українською мовою, і подав заяву, що перекладача не потребує.

Означені обставини підтверджуються відеозаписом ходу судового засідання.

Тому, рішення, яке оскаржує позивач через свого представника є похідним від рішення, яке прийнято судом від 28.10.2021 та ухвалено його видворити позивача за межі України.

Представник позивача в обґрунтування поважності причин пропуску шестимісячного строку зазначає, що строк звернення до суду пропущений позивачем з поважних причин, оскільки позивач не мав об`єктивної можливості своєчасно звернутись до суду в умовах поширення коронавірусу та збройної агресії проти України.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що позиція представника позивача не є поважними причинами, що стосуються безпосередньо самого позивача, адже даних про його хворобу суду не надано, а посилання на факт збройної агресії існував і на час подання позову до суду. Будь-яких інших поважних причин, що перешкоджали б позивачу звернення до суду за захистом своїх прав його представником не наведені, а судом відповідно не встановлені.

Що стосується мовного бар`єру, то як свідчать матеріали справи суд першої інстанції прослухав запис судового засідання щодо вирішення питання його затримання та примусового повернення до країни походження, що повністю спростовує таке твердження представника позивача.

Необізнаність про наявність винесеної постанови, за твердженням позивача, є поважними причинами пропуску строку на її оскарження, однак означене рішення з датою та підписом наявне в матеріалах справи (а.с. 8).

А тому, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що позивачем пропущено встановлений Кодексом адміністративного судочинства України звернення із позовом до суду, і вказані у заяві підстави поновлення строку звернення до суду є загальновідомими фактами, які не підтверджують поважності пропуску такого строку, а тому адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

Стосовно доводів апелянта на встановлення перешкод доступу до правосуддя, суд зазначає наступне.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до частини першої та третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_4 достеменно було відомо про винесення оспорюваного рішення 21.09.2021, його представник не оспорює цієї обставини.

Разом з тим, положення наведених норм необхідно тлумачити у системному зв`язку з вимогами частини третьої статті 122 КАС України, які встановлюють, що строк оцінюється з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом та не спростовується сторонами у справі про порушення своїх прав позивач дізнався в день отримання винесення, разом з тим, до суду із позовною заявою звернувся з порушенням визначених КАС України лише 03 серпня 2023 року.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1. це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк;

2. це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3. ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4. ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Суд, надавши оцінку твердженням представника позивача, дійшов висновку про те, що вони не можуть вказувати про поважність підстав пропуску строку звернення до суду, з огляду на те, що:

- належних доказів на підтвердження обставин поважності несвоєчасного звернення до суду представник позивача не надав;

- ОСОБА_5 був обізнаний та приймав участь у розгляді при прийнятті рішення 21.09.2021.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду не можуть свідчити про об`єктивну неможливість вчинити дії з метою звернення до суду із позовом.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 123 КАС України наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 цього ж Кодексу, згідно з частиною третьою якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відтак, судом першої інстанції правильно зазначено про необхідність залишити поданий позов без розгляду.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.