Справа № 520/25253/23
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 квітня 2024 року справа №520/25253/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФ України в Харківській області), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 05.06.2023 №85 ГУ ПФ України в Харківській області, щодо відмови в призначенні пенсії позивачу;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу з 05.06.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи з 09.06.1987 по 01.06.1992, з 01.03.1993 по 01.04.1993.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачем зазначено, що 29.05.2023 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. На переконання позивача, на час звернення із заявою вона мала необхідний для призначення пенсії стаж роботи, однак після розгляду поданих документів рішенням від 05.06.2023 №85 відмовлено пенсійним органом у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, не зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 09.06.1987 по 01.06.1992 та з 01.03.1993 по 01.04.1993 у Донецькому казенному заводі хімічних виробів. Позивач вважає, що рішення про відмову у призначенні пенсії від 05.06.2023 №85 прийнято відповідачем неправомірно.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

ГУ ПФ України в Харківській області 06.10.2023 через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на відсутність правових підстав для призначення пенсії за віком, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У період з 15.07.2023 по 06.08.2023, 12.10.2023 та з 15.11.2023 по 03.12.2023, з 01.01.2024 по 13.01.2024, 05.04.2024 по 06.04.2024 та з 08.04.2024 по 17.04.2024 суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивач 29.05.2023 звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Рішенням ГУ ПФ України у Харківської області від 05.06.2023 №85 відмовлено позивачу, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно стаття 114 Закону України №1058-ІV (за Списком №1), у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначено, що страховий стаж становить 24 роки 8 місяці 2 день, пільговий стаж за Списком №1 відсутній.

Відповідно до записів трудової книжки серія НОМЕР_1 , позивач працювала у період:

- з 09.06.1987 по 01.06.1992 у цеху №5 робітником у Донецькому казенному заводі хімічних виробів;

- з 01.03.1993 по 01.04.1993 у цеху №5 насипником-весовником з правом пільг за Списком №1 у Донецькому казенному заводі хімічних виробів.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії, з урахуванням спірних періодів роботи у Донецькому казенному заводі хімічних виробів у пільговому обчисленні, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 №384/2011 Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

У силу положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 затверджено, зокрема, список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відтак, право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мають право працівники виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно зі статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17), оцінюватися судом мають саме підстави, тобто мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

Орган Пенсійного фонду не зарахував спірні періоди роботи до пільгового стажу, виходячи з того, що підприємство роботодавець знаходиться на території, що тимчасово не підконтрольна українській владі.

Суд встановив, що із записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка оформлена на ім`я позивача, вбачається, що остання працювала, зокрема:

з 09.06.1987 по 01.06.1992 у цеху №5 робітником у Донецькому казенному заводі хімічних виробів;

- з 01.03.1993 по 01.04.1993 у цеху №5 насипником-весовником з правом пільг за Списком №1 у Донецькому казенному заводі хімічних виробів.

Зазначені записи у трудовій книжці виконані належними посадовими особами, засвідчені їх підписом, та скріплені печатками.

Відповідно до абз. 10 частини третьої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці засписком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та від 22.08.1956 №1173 затверджено, зокрема, список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

З огляду на підтвердження пільгового стажу роботи позивача (пункту 8 розділу IX Постанови Кабінету Міністрів СРСР №1173, пункту 10907000 розділу IX Постанови Кабінету Міністрів СРСР №10) записами в її трудовій книжці, потреба у наданні уточнюючих довідок з підприємства взагалі відсутня.

Суд зауважує, що за вказані спірні періоди в трудовій книжці наявні всі необхідні відомості для зарахування цих періодів до пільгового стажу.

Згідно пункту 4.7 Порядку №637 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Підсумовуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком за Списком №1, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки з урахуванням періодів роботи позивача з 09.06.1987 по 01.06.1992 у цеху №5 робітником у Донецькому казенному заводі хімічних виробів та з 01.03.1993 по 01.04.1993 у цеху №5 насипником-весовником з правом пільг за Списком №1 у Донецькому казенному заводі хімічних виробів, позивач досягла 55 років, набула страхового стажу роботи 24 роки 8 місяців 2 дні та стажу роботи за Списком №1 (пільгового) 5 років 25 дні, що дає право на зниження пенсійного віку встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону на 5 років.

З метою ефективного захисту прав Позивача, про захист яких він просить, суд вважає за необхідне скасувати рішення відповідача від 05.06.2023 №85 про відмову у призначенні позивачу пенсії.

Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Положеннями статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №227/3208/16-а.

Як встановлено судом, єдиною підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» стало не надання позивачем документів, що підтверджують пільговий стаж.

При цьому, за встановленими обставинами, розрахований пенсійним органом страховий стаж позивача становить 24 роки 08 місяці 02 дні.

Під час розгляду цієї справи суд встановив, що при здійсненні розрахунку пільгового стажу позивача має бути враховано період роботи з 09.06.1987 по 01.06.1992 у цеху №5 робітником у Донецькому казенному заводі хімічних виробів та з 01.03.1993 по 01.04.1993 у цеху №5 насипником-весовником з правом пільг за Списком №1 у Донецькому казенному заводі хімічних виробів, що свідчить про те, що позивач досягла 55 років, набула страхового стажу роботи 24 роки 8 місяців 2 дні та стажу роботи за Списком №1 (пільгового) 5 років 25 дні, що дає право на зниження пенсійного віку встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону на 5 років.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону України №1058-IV, зарахувавши періоди роботи позивача з 09.06.1987 по 01.06.1992 у цеху №5 робітником у Донецькому казенному заводі хімічних виробів та з 01.03.1993 по 01.04.1993 у цеху №5 насипником-весовником з правом пільг за Списком №1 у Донецькому казенному заводі хімічних виробів до пільгового стажу за Списком №1, що дає право на зниження пенсійного віку встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону на 5 років.

Визначаючись щодо дати з якої слід призначити позивачу пенсії, суд зауважує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону України №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

- пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

У ході судового розгляду судом встановлено, що позивач народилася 16.07.1967, до відповідача звернулася із заявою 29.05.2023, на момент звернення їй виповнилося більше 55 років.

Оскільки, позивач звернулася до відповідача 29.05.2023 (пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, відповідно до статті 114 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), тому пенсія за віком на пільгових умовах має бути призначена з дня звернення позивача, тобто з 29.05.2023.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Натомість, у даній справі відповідачем не доведено правомірності своїх рішень.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд встановив, що за подання позовної заяви у цій справі позивач сплатила судовий збір у розмірі 858,88 грн, що підтверджується квитанцією від 11.09.2023 №7152-4187-9408-2633, оригінал якої наявний у матеріалах справи.

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову у даній справі є одна вимога немайнового характеру, а отже, ставка судового збору за подання даного позову становить 1073,60 грн.

Водночас, суд звертає увагу на те, що у зв`язку з початком функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), а саме: «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку, статтю 4 Закону України «Про судовий збір» доповнено частиною третьою, згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки у цій справі позивач позовну заяву подав в електронній формі через підсистему «Електронний суд», розмір судового збору становить 858,88 грн (1073,60 грн * 0,8).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у розмірі 858,88 грн.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, місто Харків, 61002, ) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05.06.2023 №85 щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити з 29.05.2023 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи з 09.06.1987 по 01.06.1992, з 01.03.1993 по 01.04.1993.

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 858,88 грн (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 18.04.2024.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА