Справа № 380/1440/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року м. Львівсправа № 380/1440/24

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з 84% від відповідних сум його грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 24 листопада 2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 84% від відповідних сум його грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум;

- звільнити від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як учасника 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2). З 14 квітня 2003 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262) у розмірі 84% сум грошового забезпечення (вислуга років 28). Такий відсотковий розмір пенсії (84%) був установлений позивачу у зв`язку з тим, що пункт «в» частини першої статті 13 Закону № 2262 у редакції, чинній на дату призначення йому пенсії, та до 29 квітня 2006 року визначав, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Після перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2008 року відповідач зменшив її відсоткове значення з 84% до 79% грошового забезпечення, з огляду на те, що нова редакція пункту «в» частини першої статті 13 Закону № 2262 з 29 квітня 2006 року не передбачає збільшення розміру пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення. 24 листопада 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку основного розміру призначеної пенсії виходячи із 84% сум грошового забезпечення, однак отримав відмову.

Зазначену відмову відповідача позивач уважає протиправною та такою, що порушує його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки стаття 13 Закону № 2262 регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку. Під час перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Внесені зміни до пункту «в» частини першої статті 13 Закону № 2262, відповідно до яких, починаючи з 29 квітня 2006 року, не передбачено збільшення розміру пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом та механізмом їх проведення.

У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просить задовольнити повністю.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що позивач пропустив установлений статтею 122 КАС України шестимісячний строк звернення з цим позовом до суду.

По суті спору відповідач зазначає, що підстави для проведення перерахунку пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 17 травня 2021 року № 257 відсутні. Відзначає, що Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області правомірно врахувало під час проведення перерахунку пенсії позивача на виконання судового рішення у справі № 380/8358/22 розмір 70% грошового забезпечення позивача, оскільки на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року Законом № 2262 встановлений максимальний розмір пенсії 70% відповідних сум грошового забезпечення.

У зв`язку з вищенаведеним у задоволенні адміністративного позову просить відмовити повністю.

Відповідно до пункту третього частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 24 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 08 липня 1997 року.

З 14 квітня 2003 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262 у розмірі 84% сум грошового забезпечення (вислуга років 28), що підтверджується висновком про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ від 9 квітня 1992 року» майора ОСОБА_1 від 14 квітня 2003 року (91-17306) та листом Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області від 11 грудня 2023 року № 32974-34528/В-52/8-1300/23.

З 01 січня 2008 року відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01 січня 2008 року № 1294. Після проведеного перерахунку основний розмір пенсії позивача склав 79% грошового забезпечення (вислуга років 28). Вказана обставина підтверджується перерахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 за пенсійною справою № 9117306-МВС від 01 січня 2008 року.

Згідно з перерахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 за пенсійною справою № 9117306-МВС від 01 грудня 2022 року основний розмір пенсії позивача з 01 грудня 2022 року становить 79% грошового забезпечення (вислуга років 28).

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою від 24 листопада 2023 року щодо проведення перерахунку пенсії виходячи з розміру 84% відповідних сум грошового забезпечення.

Листом від 11 грудня 2023 року № 32974-34528/В-52/8-1300/23 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача у відповідь на його заяву, зокрема про те, що під час призначення (перерахунку) пенсії застосовуються нормативно-правові акти, які діють на дату, з якої призначається (перераховується) пенсія. Законом України від 04 квітня 2006 року № 3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» внесено зміни до пункту «в» частини першої статті 13 Закону № 2262, якими не передбачено збільшення розміру пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення. З урахуванням викладеного позивачу з 01 січня 2008 року проведено перерахунок пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 01 січня 2008 року № 1294, розмір пенсії обчислений за нормами Закону № 2262 в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії, тобто розмір пенсії обчислений відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262 у розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення. Отже, підстави для проведення перерахунку пенсії позивача у розмірі 84% сум грошового забезпечення відсутні.

Позивач, уважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати його пенсії виходячи з розміру 84% відповідних сум грошового забезпечення, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для зобов`язання відповідача здійснити з 24 листопада 2023 року перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) позивача виходячи з розміру 84% відповідних сум грошового забезпечення.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Розміри пенсій за вислугу років визначає стаття 13 Закону № 2262.

Стаття 13 Закону № 2262 у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу (14 квітня 2003 року), передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Отже, пункт «в» частини першої статті 13 Закону № 2262 у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років, передбачав, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України від 04 квітня 2006 року № 3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» (далі Закон № 3591), який набрав чинності 29 квітня 2006 року, пункт «в» частини першої статті 13 Закону № 2262 викладено у такій редакції: «в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» 1763-15 (пункт «в» статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43)».

Отже, з дня набрання чинності Законом № 3591 (29 квітня 2006 року) пункт «в» частини першої статті 13 Закону № 2262 не передбачає збільшення розміру пенсії за вислугу років особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Статтею 63 Закону № 2262, у редакції, чинній на момент перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2008 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Аналіз вищенаведених норм права вказує, що стаття 13 Закону № 2262 регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Внесені Законом № 3591 зміни до пункту «в» частини першої статті 13 Закону № 2262 щодо розміру пенсії у відсотках, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, а саме позбавлення їх права на збільшення розміру пенсії на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення, стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3591.

Суд встановив, що пенсія за вислугу років призначена позивачу з 14 квітня 2003 року у розмірі 84% грошового забезпечення. На момент призначення пенсії позивачу чинним був пункт «в» частини першої статті 13 Закону № 2262, який передбачав збільшення розміру пенсії за вислугу років особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Тож позивачу, як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 2, пенсія за вислугу років була призначена з урахуванням чинної на час її призначення норми пункту «в» частини першої статті 13 Закону № 2262, тобто зі збільшенням на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Зважаючи на наведене, під час здійснення перерахунку пенсії позивача, проведеного на підставі статті 63 Закону № 2262, у відповідача були відсутні правові підстави для обмеження її розміру 79-ма процентами грошового забезпечення, з посиланням на пункт «в» частини першої статті 13 Закону № 2262 (у редакції Закону № 3591), оскільки встановлене цим пунктом обмеження не має зворотної сили, стосується лише обчислення розміру пенсії, призначеної на час дії цієї ж норми, і не може обмежувати право позивача на отримання пенсії у розмірі 84 проценти сум грошового забезпечення.

До того ж, варто зауважити, що Верховний Суд у рішенні від 04 лютого 2019 року, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262, яка застосовується саме при призначенні пенсії, вказавши, що під час перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у пенсіонера вислуги років, є незмінним.

Водночас Верховний Суд у постанові від 28 січня 2021 року у справі № 420/40/20 розширив зазначений вище правовий висновок так: «у всіх випадках при перерахунку призначеної особі відповідно до Закону 2262-ХІІ пенсії Пенсійний орган повинен застосовувати відсоткове значення розміру пенсії по відношенню до грошового забезпечення у розмірі, який особа отримувала станом на момент здійснення такого перерахунку».

Така ж правова позиція підтримана Верховним Судом і в постанові від 14 листопада 2022 року у справі № 380/22040/21.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, як визначено частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Суд також ураховує, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по їхньому пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

За цих обставин суд доходить висновку про те, ще дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивача виходячи з розміру 84% відповідних сум грошового забезпечення є протиправними, а тому позовну вимогу у цій частині належить задовольнити.

Доводи відповідача, які викладені у відзиві на позовну, суд не оцінює, оскільки вони взагалі не стосуються предмета розгляду у цій справі.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд зазначає таке.

За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, спосіб відновлення порушеного права особи, яка звернулася за захистом до суду, має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у разі невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З метою повного та ефективного захисту порушеного права позивача суд уважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити з 24 листопада 2023 року (з дати звернення, як просить позивач) перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру 84% відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення з цим позовом до суду суд відхиляє, оскільки предметом розгляду цієї справи є перерахунок пенсії позивача з 24 листопада 2023 року, а позов у розглядуваній справі поданий у січні 2024 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення, визначеного статтею 122 КАС України.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» за подання цього позову до суду судовий збір не сплачував, а тому його розподіл на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру 84% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 24 листопада 2023 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру 84% відповідних сум грошового забезпечення.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 19 квітня 2024 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна