Справа № 160/12728/23
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 160/12728/23

адміністративне провадження № К/990/13108/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №160/12728/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекспром» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання утриматися від вчинення певних дій,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекспром» звернулось до суду з вимогами: визнати протиправним та скасувати наказ від 06.06.2023 №2747-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Алекспром»», винесеного Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області; зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області та Державну податкову службу України утриматися від вчинення дій щодо прийняття розпорядження про анулювання виданих ТОВ «Алекспром» Ліцензії на право виробництва пального № 00030 від 28.08.2019, Ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі №00231 від 01.07.2019; зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державну податкову службу, Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків утриматися від вчинення дій щодо прийняття розпорядження про накладення арешту на активи ТОВ «Алекспром», зокрема арешту розрахункових рахунків та майна ТОВ «Алекспром».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Алекспром» ()» від 06.06.2023 №2747-п, прийнятий Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області. Зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області утриматися від вчинення дій щодо прийняття розпорядження про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, реєстраційний номер 00231, дата реєстрації 01.07.2019, виданої ТОВ «Алекспром», на підставі акту, складеного у зв`язку з виконанням наказу «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Алекспром»» від 06.06.2023 №2747-п, прийнятого Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області. Зобов`язано Державну податкову службу України утриматися від вчинення дій щодо прийняття розпорядження про анулювання ліцензії на право виробництва пального, реєстраційний номер 00030, дата реєстрації 28.08.2019, виданої ТОВ «Алекспром», на підставі акту, складеного у зв`язку з виконанням наказу «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Алекспром»» від 06.06.2023 №2747-п, прийнятого Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково. Визнано протиправним та скасовано наказ «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Алекспром»» від 06.06.2023 №2747-п, прийнятий Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області 02.04.2024 звернулось з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

При поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку норму права суди попередніх інстанцій застосували неправильно, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.

Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

З аналізу вищевказаних положень суд дійшов висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 цього Кодексу, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі відповідач підставою касаційного оскарження визначає пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, тобто вказує на необхідність відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду та застосованих судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях.

Однак, аналізом змісту касаційної скарги встановлено, що скарга не містить нормативно-правового обґрунтування необхідності відступлення від наведених висновків Верховного Суду, а містить виклад обставин у справі, посилання на інші висновки Верховного Суду, а також зазначення норм матеріального та процесуального права без обґрунтування в чому полягає порушення вказаних норм матеріального та процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій у взаємозв`язку з тими висновками, що стали підставою для задоволення позову.

В цілому доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з ухваленими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Таким чином касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Крім того, Судом установлено, що ухвалою Верховного Суду від 12.03.2024 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №160/12728/23 було повернуту скаржнику з підстав відсутності необхідних обґрунтувань.

Враховуючи те, що скаржником при повторному поданні касаційної скарги не зазначено передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку, суд дійшов висновку, що така скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №160/12728/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекспром» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання утриматися від вчинення певних дій повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяВ.В. Хохуляк