Справа № 456/6075/23
Суддя: Бораковський В. М.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/6075/23
Провадження № 2-а/456/14/2024
РІШЕННЯ

іменем України

15 квітня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Бораковського В. М.

секретар судового засідання Черевата С. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийського районного управління поліції, ГУНП у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що постановою інспектора капрала поліції Грима Володимира Ігоровича Управління патрульної поліції в м. Стрий, її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 19.11.2023 о 3:55 годині в м. Стрий по вул. Болехівська, 49 керуючи транспортним засобом ВМW 328і номерний знак НОМЕР_1 не пред`явила в законний спосіб реєстраційні документи на транспортний засіб, об`єднано згідно ст. 36 КУпАП, з правопорушенням ввімкнення світлової сигналізації на дорозі чим порушила вимоги п. 9.9.а ПДР України.

Позивачка вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав:

1.Працівник поліції виніс постанову керуючись пунктом 9.9.а ПДР, який регламентує використання аварійної світлової сигналізації у разі вимушеної зупинки, натомість зупинка транспортного засобу була здійснена на вимогу працівника поліції, після увімкнення червоних проблискових маячків на автомобілі Патрульної поліції, який зблизився з автомобілем ВМW 328і номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись позаду, в результаті чого водій здійснив зупинку з дотриманням правил дорожнього руху. Використання світлової сигналізації у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар регламентується пунктом 9.9.6 Правил дорожнього руху. В свою чергу диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а лише за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. І лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності та суспільної шкідливості. Даною нормою права не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому, зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

2.Також у постанові серія ЕАТ № 8167607 від 19.11.2023 особі інкримінується друге правопорушення, а саме «не пред`явив в законний спосіб реєстраційні документи на транспортний засіб» яке згідно ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднано, та накладено адміністративне стягнення за більш серйозне правопорушення. Позивач також не погоджується з винесеним на нього вищевказаним рішенням, оскільки працівник поліції зупинив транспортний засіб ВМW 328і номерний знак НОМЕР_1 та висунув вимогу про пред`явлення реєстраційних документів на транспортний засіб та на право керування без жодного пояснення причин, підстав та не зіславшись на жоден з пунктів ст. 32. ЗУ «Про національну поліцію».

3.Працівником поліції було порушено процедуру розгляду справи, а саме працівник поліції виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серія ЕАТ № 8167607 від 19.11.2023 не отримавши пояснення позивача, працівники поліції надали можливість позивачу написати письмові пояснення після того як поліцейський капрал поліції ОСОБА_2 завершив розгляд справи, виніс постанову та надав її для ознайомлення та підписання позивачу.

4.Незважаючи на те, що у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності серія ЕАТ № 8167607 від 19.11.2023 позивачу інкриміновано два правопорушення, розгляд справи відбувався тільки за порушення пункту правил 9.9.а ПДР, за яке і накладено адміністративне стягнення, стосовно другого правопорушення працівник поліції не розпочинав розгляд справи та не надавав особі можливості реалізувати свої права, що є також порушенням процедури розгляду справи який регламентується розділом III Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11,2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», оскільки щодо кожного окремого правопорушення поліцейський повинен всебічно розглянути справу та надати особі можливість скористатись своїми правами.

Позивачка не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, вважає себе невинною, постанову серія ЕАТ № 8167607 від 19.11.2023 необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Стрийського районного управління поліції у судове засідання повторно не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ГУ НП у Львівській області у судове засідання повторно не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Заяви та клопотання, подані учасниками справи.

08.01.2024, 15.04.2024 позивачкоюподано заяви про розгляд справи без її участі.

02.02.2024 представником відповідача Заброцька Я.Р. подано клопотання про виключення Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції із складу співвідповідачів у справі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 04.12.2023 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою від 15.01.2024 судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено розгляд справи, залучення другого відповідача.

Ухвалою від 29.02.2024 судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено розгляд справи, замінено неналежного другого відповідача ГУ НП у Львівській області.

З`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог та зважаючи на відсутність обставин, якими відповідач заперечував би проти задоволення адміністративного позову, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8167607 від 19.11.2023, ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, 19.11.2023 о 3:52 годині в м. Стрий по вул. Болехівська, 49 керуючи транспортним засобом ВМW 328і номерний знак НОМЕР_1 не пред`явила в законний спосіб реєстраційні документи на транспортний засіб, об`єднано згідно ст. 36 КУпАП, з правопорушенням ввімкнення світлової сигналізації на дорозі чим порушила вимоги п. 9.9.а ПДР України.

Відповідно до витягу з Стрийської територіальної громади від 14.10.2022, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства та Правил дорожнього руху.

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У свою чергу, згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-3 від 31.01.2018 року.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №15 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-3, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по свій правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 36 КУпАП зазначає, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до п.9.9 «а» Правил дорожнього руху, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд погоджується з аргументами позивачки, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Так, з аналізу оскаржуваної постанови вбачається, що така не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначено докази, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 122 КУпАП.

Складена стосовно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення, сама по собі, не є достатнім доказом її вини у вчинені цього правопорушення. Інших належних та допустимих доказів, які б узгоджувалися з цією постановою, та підтверджували викладені у постанові обставини, суду не надано, хоча, відповідно до вимог частини 2 ст. 77 КАС України, тягар доказування правомірності вказаної постанови покладено саме на відповідача.

Суд зауважує, що за відсутності належних, допустимих та, у своїй сукупності, достатніх доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, обставини, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, набувають форми припущення, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова).

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що ОСОБА_1 неправомірно визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 122 КУпАП відповідно до ст. 36 КУпАП, та п. 9.9.а ПДР України, тому позов підлягає до задоволення повністю.

Понесені позивачкою судові витрати підлягають стягненню з належного відповідача - Головного управління національної поліції у Львівській області.

На підставі статті 19 Конституції України, статей 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись статтями 6, 9, 19, 77, 78, 90, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8167607 від 19.11.2023 про притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Стягнути з Головного управління національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 3 ст. 243 КАС України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

Дата складення повного судового рішення 18.04.2024.

Головуючий суддя В. М. Бораковський