Справа № 442/2409/24
Суддя: Кучаковський Ю. С.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/2409/24
Провадження №2-а/442/31/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

за участю представників:

від позивача: не з`явилися

від відповідача: не з`явилися

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить на підставі ст.ст. 7, 251, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 72, 286 КАС України визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1582793 від 04.03.2024, складену інспектором 2 взвод. 3 рота 1 бат. Управління патрульної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 1 700 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення; стягнути сплачений судовий збір.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 04.03.2024 відносно нього винесено постанову серії ЕНА № 1582793 від 04.03.2024 в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700 грн. Вказує, що 04.03.2024 він рухався трансопортним засобом з міста Львів у місто Стебник з орієнтовною швидкістю 60 км/год. О 08 год. був зупинений співробітниками Управління патрульної поліції у Львівській області, нібито, за порушення швидкісного режиму. Вказує, що поліцейська почала вимагати від нього пред`явлення документів, обґрунтовуючи зупинку транспортного засобу перевищенням швидкісного режиму (прилад TrueCam поліцейський тримав в рухах). Одразу почала зачитувати ОСОБА_1 права та проводити розгляд справи. Швидкість, з якою він рухався, поліцейська не назвала, а тільки зазначила 1 700 грн. Після почутого він запитав в інспектора чому така велика сума штрафу? Однак остання зазначила, що ОСОБА_1 рухався зі швидкістю, яка є більшою за 100 км/год. Вказує, що з почутим був категорично не згоден та попросив пред`явити йому відповідні докази. Інший поліцейський підійшов з приладом, де дуже важко щось побачити, але все-таки налаштував його. Продемонстрував йому відео, де було зафіксовано інший транспортний засіб (мікроавтобус), його авто на відео немає. На приладі показувало швидкість 107 км/год. Через деякий час на відеозаписі з`являється його автомобіль. Зазначає, що в той момент не став сперечатися з інспектором, оскільки не мав вільного для цього часу, отримавши постанову, поїхав по своїх справах. Зазначає, що при керуванні транспортним засобом дотримувався швидкісного режиму та не порушував Правил дорожнього руху. Вказує, що працівником поліції фіксація вказаного, нібито, правопорушення проводилося не у автоматичному режимі, а у ручному, оскільки вимірювач швидкості TrueCam утримувався інспектором поліції в руках, який повинен бути стаціонарно вмонтованим. Таким чином, утримання приладу інспектором поліції у руках, з урахуванням вірогідної похибки становить під сумнів відомості, які були зафіксовані на зазначений прилад. Вважає, що оскаржуваною постановою на позивача неправомірно накладено адміністративне стягнення, жодних порушень правил дорожнього руху він не порушував та відповідач не має й не може мати жодних доказів на підтвердження цього, а тому просить позов задовольнити.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач подав заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, заперечення проти позову не подавав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23.12. 2005 № 14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 04.03.2024 інспектором 2 взвод. 3 рота 1 бат. Управління патрульної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено Постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1582793 від 04.03.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП (04.03.2024 о 13:01 год., дорога Київ-Чоп 557 км, водій, керуючи т.з. рухався зі швидкістю 107 км/год у населеному пункті, при дозволеній швидкості 50 км/год. Зафіксовано приладом TrueCam ТС 000751, чим порушив п. 12.9. б. ПДР Перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швид.руху передбач.знаками 3.29, 3.31, 30.3, чим скоїв адміністративне праворушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 4 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Згідно з пп. „б п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту „и пункту 30.3 цих Правил.

Статтею 2 Закону України „Про Національну поліцію передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України „Про Національну поліцію поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України „Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У відповідності до ст. 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Згідно з п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також слід звернути увагу на те, що згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України „Про Національну поліцію, наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ „Про порядок зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних від 24.11.2015 № 14/1 чітко регламентують, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера, а також вказується коли поліцейський повинен її обов`язково вмикати. Однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження встановлення відповідачем факту порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Відеозапис нагрудної відеокамери, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в матеріалах справи відсутній.

Так, відповідачем передчасно винесено постанову, оскільки не було встановлено обставини, що мають значення для справи, та не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Суд погоджується із доводами позивача, про те, що відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б доводили достовірність порушенням позивачем Правил дорожнього руху України.

Тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, з`ясовані фактичних обставини по справі та досліджені докази, суд вважає, що постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , слід визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати у виді судового збору, передбаченого законом „Про судовий збір за ставкою щодо виду і розміру позовних вимог, згідно з положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України, слід стягнути на користь ОСОБА_1 з Департаменту патрульної поліції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 19, 20, 72-77, 241-247, 286, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 1582793 від 04.03.2024, винесену інспектором 2 взвод. 3 рота 1 бат. Управління патрульної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 1 700 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 к. сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; тел. НОМЕР_2 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3; ідентифікаційний код 40108646; тел. ; e-mail: ).

Суддя Ю.С. Кучаковський