Справа № 440/2139/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 р.Справа № 440/2139/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2024, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова, м. Полтава, повний текст складено 14.03.24 року по справі № 440/2139/24

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за участю третьої особи Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області

про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі ВПВР у Полтавській області МУЮ, відповідач), третьої особи Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (далі ДМС в Полтавській області, третя особа) у якому просив суд:

- постанову про закінчення виконавчого провадження № 73967764 від 06.02.2024, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нікогосяном Гагіком Меружановичем, - скасувати;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог послався на протиправне завершення виконавчого провадження ВП № 73967764 з огляду на невиконання ДМС в Полтавській області рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі № 440/9712/23, яким було зобов`язано третю особу повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства РФ з урахуванням висновків суду.

Стверджує, що повторний розгляд декларації відбувся без врахування висновків суду, внаслідок чого, позивачу було повторно відмовлено у її прийнятті з тих самих підстав, що і вперше, а відтак, повторний розгляд декларації без врахування висновків суду і відмова у її прийнятті не може вважатись належним виконанням рішення.

Не зважаючи на те, що, як у заяві про відкриття виконавчого провадження, так і після його відкриття стороною позивача неодноразово наголошувалось на неприпустимості повторного розгляду питання про прийняття декларації без врахування висновків суду, відповідач у постанові про закінчення виконавчого провадження від 06.02.2024 помилково зазначив про фактичне виконання рішення у повному обсязі згідно з виконавчим документом. Натомість, єдиним можливим способом виконання судового рішення є прийняття Управлінням Державної міграційної служби в Полтавській області декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства.

Крім того, повідомив, що між позивачем та адвокатом Тарасенко Д.Ю. було укладено договір про надання правничої допомоги від 04.07.2023 № 04/07/23, у відповідності до якого гонорар адвоката за надання послуг становить 4000,00 грн, який має бути сплачений протягом 15 днів з дня підписання додатку. У випадку необхідності участі адвоката в суді апеляційної та/або касаційної інстанції, сторони узгоджують гонорар додатково. Окремій компенсації підлягають витрати, пов`язані з виконанням зазначеного доручення, у тому числі поштові витрати на підставі заявленого адвокатом рахунка.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 по справі № 440/2139/24 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Героїв-пожежників, буд. 13, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), третя особа: Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (вул. Матвійчука Юліана, буд. 63, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 73967764 від 06.02.2024 р., винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нікогосяном Гагіком Меружановичем.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Третя особа, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 у справі № 440/2139/24 та постановити нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про неврахування судом першої інстанції обставин добровільного виконання рішення у справі № 440/9712/23, яке набрало законної сили 29.11.2023. Стверджує, що 29.11.2023 ДМС в Полтавській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства від 21.06.2023 із врахуванням висновків суду, а також компенсувало позивачу в повному обсязі судові витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу.

Таким чином, наполягав, що третя особа добровільно виконала судове рішення у справі № 440/9712/23 ще до відкриття виконавчого провадження 25.01.2024 та здійснила повторний розгляд звернення ОСОБА_1 , за наслідками якого прийняла обґрунтоване рішення про відмову у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства, про що проінформовано позивача листом від 30.11.2023 № 5301.14-12195/53.2-23, а тому у відповідача були наявні підстави для закінчення виконавчого провадження.

Зауважив, що у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) державний виконавець не наділений обов`язком щодо оцінки дій боржника із застосування норм матеріального права та не в праві вимагати від боржника дій, які не передбачені за рішенням суду.

Разом з цим, незгода ОСОБА_1 із рішенням № 5301.14/21372-23 про відмову у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства, прийнятого на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі № 440/9712/23, є підставою для звернення до суду з відповідними вимогами або ініціювання питання про встановлення судового контролю в порядку Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) при виконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 з підстав встановлення порушень норм матеріального права органом державної влади при виконанні судового рішення.

З огляду на викладене, стверджує про правомірність дій державного виконавця, а постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.02.2024 ВП №73967764 законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Крім того, вважає, що окрема ухвала, яка прийнята в межах розгляду справи №440/9712/23, не може бути підставою для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки третьою особою вжито заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України, зокрема, рішенням від 15.03.2024 № 5301.14/4414-24 відмовлено у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства з інших підстав ніж ті, що були предметом розгляду у межах справи № 440/9712/23, про що повідомлено позивача.

З посиланням на Типове положення управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затверджене наказом Міністерства юстиції від 20.04.2016 № 1183/5 зауважив, що зазначений позивачем у справі відповідач не є належним відповідачем у справі, у зв`язку з чим суд першої інстанції мав його замінити на Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, однак цього не зробив, що є порушенням норм процесуального права, зокрема ст. 48 та ч. 3 ст. 287 КАС України, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу представник позивача не погодився з аргументами, викладеними в останній, та просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву наполягав, що єдиним можливим способом належного виконання судового рішення є прийняття декларації третьою особою, а повторний розгляд декларації без врахування висновків суду і відмова у її прийнятті не є належним виконанням рішення суду.

Зазначив, що в межах розгляду справи № 440/9712/23 судом було досліджено питання неможливості подачі документів на вихід з громадянства рф в консульську установу рф на території України, так як вони не функціонують, та неможливість подачі документів до консульської установи рф в третій країні, так як така можливість не передбачена росією, якщо особа не має дозволу на проживання на території такої країни, однак, державний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження № 73967764 не перевірив факт виконання рішення суду, а саме, чи враховано органом ДМС висновки суду, викладені у рішенні, при повторному розгляді декларації ОСОБА_1 .

Окремо наголосив, що в межах даної справи досліджується питання законності винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження № 73967764 від 06.02.2024, відтак, вчинені органом ДМС дії після 06.02.2024 не розглядаються в межах даної справи та не можуть підтверджувати законність винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження.

Стосовно посилань третьої особи на звернення позовних вимог до неналежного відповідача, звернув увагу, що ані третя особа, ані відповідач не заявляли про це в суді першої інстанції, визначення належного відповідача жодним чином не впливає та права та законні інтереси третьої особи, а посилання на ці обставини третьою особою розцінює виключно, як спроби уникнути відповідальності за невиконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. та ч. 2 ст. 313 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 63, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації.

Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації із врахуванням висновків суду. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2023 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 залишено без змін.

24.01.2024 ОСОБА_1 подано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 440/9712/23.

25.01.2024 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73967764 з примусового виконання виконавчого листа № 440/9712/23, виданого 19.12.2023.

05.02.2024 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист №1327 з проханням закрити виконавче провадження ВП № 73967764 у зв`язку з його повним добровільним виконанням до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження без стягнення з УДМС виконавчого збору та надано рішення від 29.11.2023 про відмову в прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.02.2024 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 73967764.

Позивач не погоджуючись із зазначеною постановою, звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки УДМС в Полтавській області не взяті до уваги висновки суду, викладені у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 по справі № 440/9712/23, та при повторному розгляді заяви позивача відмовлено у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства з підстав, яким вже надана негативна оцінка судом, що свідчить про невиконання відповідачем рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023. А відтак, постанову про закінчення виконавчого провадження прийнято державним виконавцем передчасно, з порушенням вимог статті 39 Закону № 1404-VІІІ, без перевірки чи виконано боржником рішення суду у повному обсязі та у спосіб, визначений судовим рішенням, з урахуванням висновків суду, що свідчить про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №73967764 від 06.02.2024.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом № 1404-VІІІ, статтею 1 якого передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404 -VІІІ встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною третьою статті 18 Закону № 1404-VІІІ передбачено право виконавця, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з частиною шостою статті 26 Закону № 1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що державний виконавець з моменту відкриття виконавчого провадження наділений певним переліком прав та обов`язків при вчиненні виконавчих дій, зокрема, щодо проведення перевірки виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до Закону № 1404-VІІІ, а у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення, таке виконавче провадження підлягає закінченню.

Колегією суддів встановлено, що після відкриття виконавчого провадження постановою ВП № 73967764 від 25.01.2024 на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області надійшов лист від 02.02.2024 № 5301.12-803/53.1-24, в якому державного виконавця повідомлено про добровільне виконання 29.11.2023 рішення у справі № 440/9712/23 до відкриття виконавчого провадження.

До зазначеного листа третьою особою додано копію рішення від 29.11.2023 № 5301.14/21372-23 про відмову у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства ОСОБА_1 та копію листа від 30.11.2023 № 5301.14-12192/53.2-23, адресованого ОСОБА_1 , із викладенням обставин щодо повторної відмови у прийнятті декларації.

На підставі вищезазначених документів, старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нікогосян Г.М. прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 73967764 від 06.02.2024 із посиланням на фактичне виконання рішення в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження.

Разом з цим, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, Полтавським окружним адміністративним судом 06.03.2024 у справі № 440/9712/23 прийнято окрему ухвалу, відповідно до якої визнано протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, вчинені при виконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі № 440/9712/23, в частині відмови ОСОБА_1 у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства з тих самих підстав без урахування висновків суду та зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України при виконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі № 440/9712/23 та розгляду звернення ОСОБА_1 щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства.

У відповідності до приписів частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вищезазначена ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 у справі № 440/9712/23 не оскаржувалася та набрала законної сили 06.03.2024.

Приймаючи рішення про визнання протиправними дій Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області у справі № 440/9712/23 суд вважав, що виконуючи рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 відповідач зобов`язаний був враховувати обставини, встановленні судовим рішенням, та висновки, які зроблені судом при розгляді справи, оскільки чекаючи на виконання рішення суду відповідачем, позивач мав легітимні очікування розраховувати на те, що декларація про відмову від іноземного громадянства буде прийнята на підставі чинного законодавства та з обов`язковим врахуванням вже встановлених судом фактів та обставин, правовідносини щодо яких вже були предметом спору. Однак, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав повторну відмову у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства, у якій окрім цитування норм діючого законодавства, зазначено, що подана заявником декларація про відмову від іноземного громадянства не підтверджує наявність фактів, умов, з якими Закон пов`язує виконання особою зобов`язання про припинення громадянства рф. При цьому відповідач знов не розглянув по суті звернення позивача, не надав жодної оцінки підставам подачі ОСОБА_1 саме декларації та зобов`язав останнього подати документ, неможливість отримання якого по суті і стало підставою для подачі такої декларації, що свідчить про невиконання відповідачем рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023.

З огляду на повторну відмову у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства з тих самих підстав і мотивів, які вже визнавались судом незаконними, твердження апелянта про добровільне виконання рішення суду від 15.08.2023 у справі № 440/9712/23 є надуманими, не відповідають фактичним обставинам справи та зумовлені небажанням у будь-якому разі виконати рішення суду.

Так, за висновком суду апеляційної інстанції, викладеним у постанові від 23.11.2023 у справі № 440/9712/23, позивач мав повне право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки отримати документ про припинення громадянства російської федерації наразі не є можливим. В свою чергу, відповідач, вирішуючи питання щодо прийняття/повернення декларації позивача, обмежився лише роз`ясненнями норм законодавства щодо процедури припинення іноземного громадянства, не прийняв декларацію та не прийняв мотивованого рішення щодо прийняття такої декларації.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погодилася з висновком суду першої інстанції, що ефективним та належним способом відновлення порушеного права позивача буде визнання протиправною відмови Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації та зобов`язання Управління державної міграційної служби України у Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської федерації - з врахуванням висновків суду.

Отже, вказаним рішенням суду встановлено Управлінню Державної міграційної служби України в Полтавській області відповідне зобов`язання, яке з огляду на зміст рішення від 29.11.2023 не виконано ані у добровільному порядку, ані в примусовому.

Вищенаведене залишилося поза увагою державного виконавця.

Отримавши 05.02.2024 лист № 1327 з проханням закрити виконавче провадження ВП № 73967764 у зв`язку з його повним добровільним виконанням з посиланням на рішення від 29.11.2023 про відмову в прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ВПВР у Полтавській області МУЮ обмежився лише фактом прийняття рішення за наслідками розгляду звернення позивача, не перевіривши відповідність такого рішення висновкам суду, які повинні були бути врахованими під час виконання рішення суду.

У справі Рисовський проти України (п.70-71) Європейський Суд зазначив про особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. ЄСПЛ вказав на те, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії", заява N 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії", заява N 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Разом з цим, відповідач при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження не вчинив усіх необхідних дій, спрямованих на перевірку фактичного виконання рішення суду боржником та не встановив, що обов`язок Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області виконати рішення суду від 15.08.2023 у справі № 440/9712/23 є наявним та невиконаним, оскільки позивачу повторно відмовлено у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства з тих самих підстав і мотивів, які вже визнавались судом незаконними.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з порушенням вимог статті 39 Закону № 1404-VІІІ, без перевірки фактичного виконання боржником рішення суду у повному обсязі та у спосіб, визначений судовим рішенням, з урахуванням висновків суду, а відтак, наявні підстави для визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №73967764 від 06.02.2024.

Посилання третьої особи на рішення від 15.03.2024 № 5301.14/4414-24, яким позивачу втретє відмовлено у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства колегія суддів вважає додатковим свідченням умисного невиконання рішення суду у спірних правовідносинах.

Крім того, вказане рішення прийнято після винесення спірної постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 73967764 від 06.02.2024 та після ухвалення оскаржуваного рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2024, отже не є обставиною, яка спростовує або підтверджує висновки суду першої інстанції.

Щодо посилань апелянта на звернення позовних вимог до неналежного відповідача в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За змістом частини четвертої статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з частинами третьою-сьомою статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби урегульовані статтею 287 КАС України, відповідно до частини 3 якої, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Частиною першою статті 5 Закону 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2012 № 1403-VІІІ передбачено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Пунктом 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (в редакції станом на 30.11.2023) (далі Інструкція № 512/5) передбачено, що органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві;

управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України;

відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень;

відділи державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України.

Таким чином, з огляду на викладені приписи законодавчих норм Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є органом державної виконавчої служби і може бути відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Отже, помилковими є доводи апелянта про зворотнє.

Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 287, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 по справі № 440/2139/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді О.А. Спаскін С.П. Жигилій