Справа № 372/855/24
Суддя: Висоцька Г. В.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/855/24
Провадження № 2-а-16/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Висоцької Г.В., при секретарі Куник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову № 52/2024 від 10.02.2024, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2. ст.210 КУпАП.

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що постанова № 52/2024 від 10.02.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, необґрунтованою, ухваленою без з`ясування всіх обставин, насамперед, обставин складення протоколу №52/2024 про адміністративне правопорушення від 09.02.2024р. та підлягає скасуванню. 08.02.2024 року він разом з дружиною ОСОБА_4 перебував проїздом в м.Берегове Берегівського району Закарпатської області по особистих справах, де планував перебувати до 12.02.2024 року, і 09 лютого 2024 року під час перебування в громадському місці - на вулиці близько о 13.30, до нього підійшли працівники поліції та старший офіцер мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старший лейтенант ОСОБА_5 і, не представившись, примусили проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в позивача відібрали паспорт та повідомили про направлення до проходження ВЛК. Після того, як позивач намагався надати пояснення щодо незаконності дій працівників ТЦК, його військового обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутності будь-яких підстав для застосування неправомірних заходів фізичного впливу, старший офіцер мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старший лейтенант ОСОБА_5 повідомив про те, що оскільки позивач поводиться зухвало, його оштрафують і почав складати протокол про адміністративне правопорушення за ч.2. ст. 210 КУпАП за №52/2024. Позивачу було відмовлено в отриманні правової допомоги (адвоката). В якості правопорушення зазначено, що позивач «до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибував з власного бажання, про зміни свого прізвища, сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, не повідомляв». Однак, враховуючи перебування на обліку за місцем проживання та реєстрації в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в позивача ніколи не виникало жодного обов`язку мати бажання прибути саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . За останні десять років в нього не змінювалось прізвище, сімейний стан, адреса місця проживання, освіта, місце роботи чи будь-які інші анкетні дані.

Отже вказаний протокол, а в подальшому і постанова, складені без належних на те підстав. Враховуючи вищевикладене, Позивач просив позов задовольнити та скасувати постанову серії 52/2024 від 10.02.2024.

Ухвалою судді від 19.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом учасників справи.

Ухвалою суду від 14.03.2024 року залучено в якості другого відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судове засідання позивач не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

В судове засідання відповідач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що Позивач зареєстрований і постійно проживає в АДРЕСА_1 , є депутатом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області.

Як зазначає позивач, 08 лютого 2024 року разом з дружиною ОСОБА_4 перебував проїздом в м. Берегове Берегівського району Закарпатської області по особистих справах, де планував перебувати до 12.02.2024 року.

09 лютого 2024 року під час перебування в громадському місці - на вулиці близько 13.30 год. до позивача підійшли працівники поліції та старший офіцер мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 старший лейтенант ОСОБА_5 і, не представившись, примусили проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 в позивача відібрали паспорт та повідомили про направлення до проходження ВЛК.

Зі слів позивача, останній намагався надати пояснення щодо незаконності дій працівників ТЦК, що він перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , відсутності будь-яких підстав для застосування неправомірних заходів фізичного впливу, старший офіцер мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 старший лейтенант ОСОБА_5 повідомив про те, що оскільки він поводиться зухвало, його оштрафують і почав складати протокол про адміністративне правопорушення за ч.2. ст. 210 КУпАП за №52/2024.

Всупереч заявленому позивачем клопотанню про надання захисника в порядку, визначеному статтями 268, 271 КУпАП, останньому було відмовлено. Так само, як було відмовлено зазначити про таку вимогу в самому протоколі.

Судом встановлено, що 10.02.2024 року старшим офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого лейтенанта ОСОБА_5 складено протокол №52/2024 року, про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

В описовій частині даного протоколу зазначено, що «громадянин ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибував з власного бажання, про зміни свого прізвища, сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, не повідомляв. 09 лютого 2024 року ОСОБА_1 був доставлений представниками поліції у ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення облікових даних.

...Своїми діями громадянин ОСОБА_1 , 1973 р.н. порушив вимоги абз.8 п.1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ від 07.12.2016 М921» (зі змінами), абз.8 ч.3, абз.5 ч.10 ст.1 та ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» чим вчинив правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення...».

10 лютого 2024 року ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову № 52/2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Постанову мотивовано тим, що гр.. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибував з власного бажання, про зміни свого прізвища, сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, не повідомляв, для уточнення облікових даних.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги встановлені абз.8 п.1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ від 07.12.2016 М921» (зі змінами), абз.8 ч.3, абз.5 ч.10 ст.1 та ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» чим вчинив правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ст. 235 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 210 КУпАП, віднесено до компетенції Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з ч. 1 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 210 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Згідно з ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, правила військового обліку визначені у Додатку №2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487. Попередні правила були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016р. №921.

Згідно з ч. 2-3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів»), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 р. набули чинності 05.01.2023 року.

Згідно з п. 8 Додатку 2 - Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Обов`язок повідомляти про зміни у сімейному стані, стані здоров`я, адресі місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади виникає виключно у випадку їх зміни.

Враховуючи, що на території м. Берегове Закарпатської області позивач перебував менше 7 (семи) діб, в нього не відбулось зміни в адресі місця проживання або перебування, а, отже, і не виник обов`язок повідомляти орган в якому він перебуває на військовому обліку - ІНФОРМАЦІЯ_7 про такі зміни.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що Відповідачем не подано відзиву до суду та доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 , оскаржувана постанова винесена за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів винуватості позивача у вчинені інкримінованого йому правопорушення, без належного аналізу фактичних обставин справи та з суттєвими процесуальними порушеннями норм КУпАП та ч. 2 ст. 2 КАС України, тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд вважає необхідним скасувати оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє обґрунтування, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 19, 20, 22, 242-246, 286 КАС України, суд вирішив:

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 116004 від 04.02.2024 року про накладення на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В.Висоцька