Справа № 702/73/24
Суддя: Нейло І. М.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 702/73/24 Провадження № 2-а/702/3/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Нейло І.М. ,

за участю секретаря Прилуцької О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Монастирище, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1205941 від 08.01.2024 по справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.01.2024 поліцейським полку патрульної поліції в м. Біла Церква, була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1205941. Згідно постанови, позивач 08.01.2024 о 11 год. 41 хв. в м. Біла Церква по вул. Леваневського, 74а керував т.з. «Subaru Forester» будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 31.05.2023, у зв`язку з чим позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП України. Не заперечує, що обізнаний про наявність постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2023, згідно якої його було позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. На думку позивача постанову було складено безпідставно, оскільки він у час зазначений в спірній постанові не керував транспортним засобом, а лише сів за кермо та намагався запустити двигун, але до його автомобіля під`їхав екіпаж патрульної поліції. Вважає, що докази його керування транспортним засобом відсутні.

Ухвалою від 29.01.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків .

03.02.2023 позивач направив на адресу суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою від 19.02.2024 відкрито провадження в справі.

22.03.2024 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Відзив обґрунтовано тим, що відповідно до винесеної інспектором постанови, 08.01.2024 о 11 год. 44 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Subaru Forester», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: Київська обл, місто Біла Церква, вулиця Леваневського 74А та був зупинений, згідно ст. 35 п. 3 Закону України «Про Національну поліцію», при перевірці документів було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , позбавлений права керування транспортними засобами постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2023, чим порушив 2.1.а) Правил дорожнього руху, за що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вважає, що твердження позивача, що він не керував транспортним засобом не відповідає дійсності, оскільки факт його керування транспортним засобом був зафіксований відеореєстратором поліцейських.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом установлено, що 08.01.2024 поліцейським полку патрульної поліції в м. Біла Церква, була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1205941, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 грн (а.с. 5).

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 08.01.2024 об 11 год. 41 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Subaru Forester», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: Київська обл, місто Біла Церква, вулиця Леваневського 74А. При перевірці документів було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , позбавлений права керування транспортними засобами постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2023, чим порушив 2.1.а) Правил дорожнього руху, за що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за своєю формою та змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП.

У відповідності до ч.1 ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення за ч.4 ст.126 розглядають органи Національної поліції та накладають стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Нормою ч. 1 ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" закріплено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 цього Закону під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Частиною 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначені основні повноваження поліції. Поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Пунктом п.2.1 а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частин 1 і 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (ч. 3 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2023, по справі про адміністративне правопорушення № 357/8308/22, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000,00 грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Статтею 317-1 КУпАП передбачено, що виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським. Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, позивач з 12.06.2023 є особою, яка не має права керувати транспортними засобами.

Посилання позивача на те, що у час зазначений в постанові він не керував транспортним засобом, спростовуються матеріалами відеозапису, який доданий до матеріалів справи.

Як вбачається з відеозапису, зупинення транспортного засобу «Subaru Forester», номерний знак НОМЕР_1 було здійснено екіпажем патрульної поліції. Інспектор поліції, після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, роз`яснив суть скоєного позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, вказаний відеозапис є достатнім для визначення правопорушення. Будь-яких інших доказів, які спростовують вчинення позивачем адміністративних правопорушень, до суду не надано.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

У відповідності до положень ст. 139 КАС України суд відносить судові витрати за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 5, 19, 20, 46, 48 72, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3; ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано у десятиденний строк з дня отримання копії рішення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Нейло