Справа № 520/30138/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 р. Справа № 520/30138/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2023, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, повний текст складено 29.12.23 по справі № 520/30138/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків пенсії № 2 (смт. Нові Санжари) Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15 червня 2023 року № 193 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Полтавській області застосувати пункт 8 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримувані заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2005, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПІІ НОМЕР_1 ) з 21.11.2015, із урахуванням такого застосування та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 21.11.2015, з врахуванням проведених раніше виплат.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення відділу перерахунків пенсії № 2 (смт. Нові Санжари) Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15 червня 2023 року № 193 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, каб. 609, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) про проведення перерахунку пенсії згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 30.04.2005, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що позивач подав заяву №2994 від 08.06.2023 для проведення перерахунку пенсії згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 30.04.2005. Стверджує, що довідки № 01-236 та № 01-237 від 03.05.2023 оформлені в довільній формі, не відповідають додатку до Порядку, в довідках відсутні підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи. У зв`язку з цим вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області правомірно прийнято рішення від 15.06.2023 № 193 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 08.06.2023 ОСОБА_1 подав заяву про перерахунок пенсії згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 30.04.2005 з урахуванням довідки про заробітну плату № 01-237 від 03.05.2023 за період роботи з січня 1987 року по жовтень 1989 року та № 01-236 від 03.05.2023 за період роботи з березня 1984 року по грудень 1986 року, видані комунальною установою ЛОЗІВСЬКИЙ ТРУДОВИЙ АРХІВ Лозівської міської ради Харківської області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення від 15.06.2023 № 193 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії, у зв`язку з тим, що довідки № 01-236 та № 01-237 від 03.05.2023 оформлені в довільній формі, не відповідають додатку до Порядку, в довідках відсутні підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, а саме: види нарахувань із яких складається заробітна плата не зазначено. Заробітна плата за період з березня 1984 по жовтень 1989 зазначена помісячно.

Вважаючи зазначені дії протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен врахувати при перерахунку пенсії щомісячні нарахування заробітної плати відповідно до архівної довідки про заробітну плату № 01-236 та № 01-237 від 03.05.2023, видані комунальною установою ЛОЗІВСЬКИЙ ТРУДОВИЙ АРХІВ Лозівської міської ради Харківської області, в порядку, що передбачений Постановою № 306.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За приписами статті 41 Закону № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Порядком визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 р. № 306, (далі Порядок № 306), дія якого поширюється на таких осіб, що до 1 липня 1998 р. отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць: тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали у старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно-правовими договорами та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування (абзац перший пункту 1 Порядку № 306), встановлено, що до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії згідно з цим Порядком зараховуються суми виплат (доходу), з яких сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (пункт 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 306 до заяви додаються документи, що підтверджують виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи.

Документом, що підтверджує виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи є: для працівників старательських артілей - довідка про заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії та трудова книжка; для інших осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку, - довідка підприємства, установи, організації про заробітну плату (дохід), оформлена згідно з додатком до Порядку, із зазначенням підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 306 підставою для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, що зазначаються у довідці, може бути: законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати (доходу) було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або після закінчення роботи; цивільно-правовий договір.

Пунктом 7 Порядку № 306 визначено, що управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі в місті не пізніше ніж через 10 днів після надходження заяви з необхідними документами приймає рішення щодо зарахування до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії суми заробітної

плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, або надає вмотивовану письмову відповідь про причину відмови у здійсненні зарахування.

Заробітна плата (дохід), що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи (пункт 8 Порядку № 306).

Згідно з пунктом 9 Порядку № 306 перерахунок пенсії у зв`язку із зарахуванням до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії сум заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, здійснюється на підставі заяви та необхідних документів у строк, визначений статтею 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Республіканською Радою колгоспів Української Радянської Соціалістичної Республіки 6 жовтня 1970 р. схвалені Рекомендації з організації та оплати праці та внутрішньогосподарському розрахунку в колгоспах. Цими Рекомендаціями були передбачені тарифні ставки оплати праці колгоспників за виконану норму виробітку або семигодинний робочий день (зміну), порядок оплати праці за акордними розцінками за центнер (тонну) виробленої продукції або за 100 руб. вартості валової продукції, реалізованої продукції, умовного валового доходу. Положення про оплату праці затверджувалось в кожному окремому колгоспі на основі цих Рекомендацій 1970 р., які вдосконалювалися з урахуванням економічних можливостей господарства.

Положення розроблялось правлінням колгоспу, узгоджувалось з виконавчим комітетом районної Ради депутатів трудящих і затверджувалось загальними зборами колгоспників (зборами уповноважених в тих колгоспах, де вони діяли на правах загальних зборів). Кожне Положення як локальний правовий акт був правовою основою для вирішення трудових спорів з питань оплати праці, що виникали між правлінням і членом колгоспу.

Також, колегія суддів уважає за необхідне зазначити, що відповідно до нормативно-правових актів з оплати праці (в період коли позивач працював), методичних розробок Держагропрому УСРС і Міністерства праці, положення про оплату праці працівників радгоспу (Постанова Центрального Комітету КПРС, Ради Міністрів СРСР від 18 серпня 1977 року N750 «Про порядок преміювання звільнених партійних, профспілкових і комсомольських працівників», Постанова ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 20 березня 1986 року №358 «Про подальше вдосконалення економічного механізму господарювання в агропромисловому комплексі країни», Постанова Державного агропромислового комітету СРСР, Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань і Президії ВЦСПС від 30 червня 1986 року № 15/241/П-7 про затвердження Типового положення про оплату праці керівних працівників, спеціалістів і службовців радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств), оплата праці керівних працівників і спеціалістів проводилася за кінцеві результати роботи підприємства і складалися з оплати за продукцію в поєднанні з преміюванням за визначені нормативно-правовими актами конкретні показники ефективності виробництва. Складовою частиною розрахунку за кінцеві результати була також виплата винагород, які залежали від виконання плану виробництва продукції та зниження сумарних витрат і витрат на одиницю продукції.

Таким чином, на позивача, який працював у сільському господарстві та до 1998 року отримував заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, поширюється дія Порядку № 306.

Отже, у відповідача наявний обов`язок зарахувати заробітну плату позивача за період 1984-1989 роки, шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи, для обчислення пенсії.

Також колегія суддів ураховує, що за результатами перевірки ГУПФ України в Харківській області складені акти від 05.06.2023 №№2000-1101-1/3510, №2000-1101-1/3511 щодо достовірності та обґрунтованості видачі доданих довідок для призначення (перерахунку) пенсії, згідно яких виявлено, що суми в довідках відповідають сумам заробітної плати, зазначеним у розрахункових відомостях, наданих підприємством для перевірки.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги про те, що довідки № 01-236 та № 01-237 від 03.05.2023 оформлені в довільній формі, не відповідають додатку до Порядку, в довідках відсутні підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до положень п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Враховуючи те, що підприємства, де працював позивач ліквідовані, єдиною організацією, що може надати інформацію про заробітну плату, є архівні установи, які видають довідки з урахуванням тієї інформації, що наявна в архівних відомостях.

Вимога про надання таких довідок підприємствами завідомо є невиконаною, адже всі підприємства, де працював позивач давно ліквідовані, що нівелює можливість буквального дотримання вимог Порядку № 306 в частині форми, якій має відповідати довідка, що видана не підприємством, а архівною установою.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач повинен врахувати при перерахунку пенсії щомісячні нарахування заробітної плати відповідно до архівної довідки про заробітну плату № 01-236 та № 01-237 від 03.05.2023, видані комунальною установою ЛОЗІВСЬКИЙ ТРУДОВИЙ АРХІВ Лозівської міської ради Харківської області, як це передбачено пунктом 8 Порядку № 306.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем рішення суду першої інстанції в частині обраного способу захисту порушених прав не оскаржується.

За наведених підстав, доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги, який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції, містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 по справі № 520/30138/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов