Справа № 520/9766/22
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 р.Справа № 520/9766/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2023, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, по справі № 520/9766/22

за позовом ОСОБА_1

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області

про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач, заявник) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (далі відповідач, РВ ФДМУ по Харківській області) про стягнення заробітної плати, в якому позивач просив:

- постановити до стягнення на користь ОСОБА_1 заробітну плату шляхом зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з серпня 2004 року по день виконання рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року у адміністративній справі №520/11901/21 згідно з Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у справі №520/9766/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про стягнення заробітної плати задоволено частково.

Зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (майдан Театральний, буд. 1, м. Харків, 61057, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період квітень 2006 року - 03 серпня 2014 року по день виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2023 у адміністративній справі №520/11901/21 згідно з Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у справі №520/9766/22 залишено без змін.

01 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в порядку статті 383 КАС України до Харківського окружного адміністративного суду із заявою в якій просив:

- визнати протиправними дії РВ ФДМУ по Харківській області, вчинені на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у адміністративній справі №520/9766/22, щодо зменшення обсягу належних позивачу коштів із заробітної плати у вигляді компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, шляхом зменшення періодів її нарахування відповідно зменшення коефіцієнтів приростів споживчих цін (ІСЦ) не з квітня 2006 року за кожен наступний місяць по 03 серпня 2014 року аж до моменту виконання судового рішення у справі №520/11901/21, як зазначено у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у адміністративній справі №520/9766/22, а без наявності на те правових підстав позиваючи з травня 2019 року, жовтня 2019 року, червня 2020 року та листопада 2020 року;

- зобов`язати РВ ФДМУ по Харківській області вжити заходів з усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону невиконанню у повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у адміністративній справі №520/9766/22, в частині безпідставного неврахування періодів перерахування компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням строків виплати з квітня 2006 року за кожен наступний місяць по 03 серпня 2014 року моментів нарахуванням відповідних частин заробітної плати у травні 2019 року, жовтня 2019 року, червні 2020 року та листопаді 2020 року, з урахуванням дня виконання судового рішення у справі №520/11901/21, як кінцевого моменту нарахування компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати;

- встановити РВ ФДМУ по Харківській області строк для надання Харківському окружному адміністративному суду відповіді щодо вжиття заходів з усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону невиконанню у повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у адміністративній справі №520/9766/22 в частині безпідставного неврахування періодів нарахування компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з квітня 2006 року за кожен наступний місяць по 03 серпня 2014 року до моментів нарахування відповідних частин заробітної плати у травні 2019 року, жовтні 2019 року, червні 2020 року та листопаді 2020 року, з урахуванням дня виконання судового рішення у справі №520/11901/21 як кінцевого моменту нарахування компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі №520/9766/22 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про стягнення заробітної плати.

Під час вирішення справи суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що під час розгляду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання такого рішення суду, суд не може вирішувати питання, що не були досліджені та не встановлювались під час розгляду справи по суті, оскільки це може призвести до зміни суті рішення.

Заявник, не погодившись із вказаною ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що відповідні питання не були досліджені та не встановлювались під час розгляду справи по суті, що може призвести до зміни суті рішення. Однак, з такою позицією заявник не погоджується, адже наявність у позивача права на оскарження дій відповідача щодо зменшення показника відсоткового значення розміру грошового забезпечення з 01.12.2019 до суду в порядку позовного провадження може бути розцінене як подання декількох позовів до одного й того ж самого відповідача (відповідачів) з тих самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.

Не погоджуючи із доводами апеляційної скарги відповідачем подано до суду апеляційної інстанції письмовий відзив, в якому він просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки вважає дане рішення суду законним та обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічний висновок викладено у частинах другій та третій статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

В приписах частини шостої статті 383 КАС України чітко визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Аналізуючи вищенаведені норми можна зробити висновок, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що у провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебувала справа №520/9766/22 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про стягнення заробітної плати.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у справі №520/9766/22, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період квітень 2006 року - 03 серпня 2014 року по день виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2023 у адміністративній справі №520/11901/21 згідно з Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

01 листопада 2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жданової О.В. відкрито виконавче провадження №73197926 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 30.10.2023 Харківським окружним адміністративним судом у справі №520/9766/22 (а.с. 38-39 том 2).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ждановою О.В. від 27 листопада 2023 року ВП №73197926 (а.с. 60-61 том 2) закінчене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 30.10.2023 Харківським окружним адміністративним судом у справі №520/9766/22, на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається із мотивувальної частини постанови державного виконавця від 27 листопада 2023 року ВП №73197926 (а.с. 60-61 том 2), згідно листа Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області нарахувало та виплатило ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період квітень 2006 року - 03 серпня 2014 року по день виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2023 у адміністративній справі №520/11901/21 згідно з Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Таким чином, виконавче провадження ВП №73197926 закінчено у зв`язку із фактичним виконанням судового рішення.

Окрім того, у відзиві на апеляційну скаргу відповідачем підтверджено, що здійснено виконання рішення суду у справі №520/9766/22 в повному обсязі, що підтверджено платіжною інструкцією №344 від 25 вересня 2023 року.

Проте, заявник не погоджується з тим, що відповідне судове рішення виконане належним чином.

Так, із заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України, та апеляційної скарги вбачається, що одним із доводів позивача стосовно неповного виконання рішення у справі є зауваження про невідповідність алгоритмів розрахунку компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а саме, в частині безпідставного неврахування періодів нарахування компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з квітня 2006 року за кожен наступний місяць по 03 серпня 2014 року до моментів нарахування відповідних частин заробітної плати у травні 2019 року, жовтні 2019 року, червні 2020 року та листопаді 2020 року.

Іншими доводами позивача щодо неповного виконання судового рішення у справі №520/9766/22 є твердження про зменшення коефіцієнтів приростів споживчих цін (ІСЦ) при обрахунку компенсації втрати доходів позивача у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Тобто позивач не погоджується з розміром компенсації та розрахунками коефіцієнтів приростів споживчих цін (ІСЦ), які були використані відповідачем при обрахунку компенсації на виконання рішення суду у справі №520/9766/22. Однак вимоги щодо визначення конкретної суми компенсації та застосування при їх розрахунку конкретних коефіцієнтів не було предметом розгляду у вказаній справі.

Аналізуючи зміст зауважень позивача, які приведено у заяві, поданій в порядку статті 383 КАС України, та в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду (в порядку статті 383 КАС України), містить вимоги, які не були предметом спору у справі №520/9766/22.

Таким чином, оскільки такі вимоги не розглядались при ухваленні судового рішення по суті спору, вони не можуть бути оціненими судом в порядку статті 383 КАС України на стадії виконання судового рішення.

В той же час, незгода позивача з характером виконання суб`єктом владних повноважень рішення суду не спростовує сам факт виконання відповідачем свого обов`язку щодо проведення розрахунку, що узгоджується зі змістом судового рішення, що в свою чергу не може свідчити про порушення відповідачем охоронюваного інтересу позивача та можливість використання позивачем правового механізму статті 383 КАС України.

Виходячи з приведеного вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що судове рішення у справі №520/9766/22 є невиконаним, у зв`язку з чим немає передумов для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем.

Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 по справі № 520/9766/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Любчич С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 18.04.2024