Справа № 280/1633/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2024 року м.Дніпросправа № 280/1633/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року у справі №280/1633/23 (суддя Кисіль Р.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач-1) щодо не надання бланку та не прийняття у позивачки заяви встановленого зразка про призначення їй пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку 19.05.2022 та 22.08.2022;

-визнати протиправними та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві №17 від 21.06.2022, від 09.11.2022 №38 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач-2) від 16.02.2023 №91;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати позивачці пенсію за віком, відповідно до п.а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з дня звернення, а саме з 19.05.2022, зарахувавши до її стажу періоди навчання з 01.09.1985 по 09.07.1986, а також з 30.08.2000 по 26.06.2001.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Так, суд:

-визнав протиправними та скасував рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві №17 від 21.06.2022, від 09.11.2022 №38 про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи;

-визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16.02.2023 №91 про відмову у призначенні пенсії;

-зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди її навчання з 01.09.1985 по 09.07.1986, з 30.08.2000 по 26.06.2001 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05.01.2023, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Із рішенням суду першої інстанції не погодилися позивач та відповідач-2, ними були подані апеляційні скарги.

Апеляційна скарга відповідача-2 - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.02.2024 року була повернута скаржнику на підставі п.1 ч.4 ст.169, ст. 298 КАС України.

Позивач в своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права в частині висновків суду щодо відмови у задоволенні частини позовних вимог, просить оскаржене рішення змінити шляхом повного задоволення її позовних вимог.

В обґрунтування скарги позивач зазначає, що судом обрано спосіб захисту порушеного права позивача, який не призведе до потрібних результатів та наслідків. Відповідачем реалізовані дискреційні повноваження шляхом прийняття оскарженого рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу. Вважає, що нею надано достатньо доказів на підтвердження наявного пільгового стажу, а відповідач безпідставно не врахував його у повному обсязі відповідно до даних трудової книжки.

Відповідачі своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу позивача не скористались.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги позивача, матеріали справи, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 19.05.2022 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про підтвердження стажу роботи.

Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві №17 від 21.06.2022 відмовлено у підтвердженні права на зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періодів роботи ОСОБА_2 в капроновому виробництві ВАТ Київхімволокно з 25.07.1986 по 04.06.1987, з 05.06.1987 по 29.01.1990, з 01.02.1995 по 13.05.1997 та з 14.05.1997 по 02.03.1998, з підстав того, що її робота не відносилась до робіт за Списком №1, відсутності атестації робочого місця. Також зазначено, що позивачкою не надано документів про причини перебування у відпустках та відсутності відомостей про нарахування заробітної плати.

29.08.2022 ОСОБА_1 знову звернулась до ГУ ПФУ в м.Києві з заявою про підтвердження стажу роботи.

Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві №38 від 09.11.2022 відмовлено у підтвердженні права на зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 періодів роботи ОСОБА_2 в капроновому виробництві ВАТ Київхімволокно з 25.07.1986 по 04.06.1987, з 05.06.1987 по 29.01.1990, з 01.02.1995 по 13.05.1997 та з 14.05.1997 по 02.03.1998, з аналогічних підстав, що і в рішенні №17 від 21.06.2022.

05.01.2023 ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 16.02.2023 №91 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. У вказаному рішенні зазначено, що вік заявника (позивачки) 55 років 1 місяць 4 дні. Страховий стаж особи становить 29 років 6 місяців 15 днів. Пільговий стаж по Списку №1 відсутній. До страхового стажу не зараховано:

-період навчання згідно диплому №509180 з 01.09.1985 по 09.07.1986, оскільки прізвище не відповідає паспортним даним. Необхідно надати свідоцтво про шлюб;

-період навчання згідно трудової книжки НОМЕР_1 з 30.08.2000 по 26.06.2001, оскільки відсутнє рішення комісії про присвоєння кваліфікації.

До пільгового стажу не зараховано:

-пільговий стаж згідно довідки №33 від 18.04.2018 з 30.01.1990 по 09.03.1994, оскільки рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії від 21.06.2022 №17 заявниці не підтверджено права щодо зарахування пільгового стажу вищезазначеного періоду.

Не погоджуючись з такими рішеннями пенсійних органів, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, яким частково задоволено позовні вимоги, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст.2 Закону України Про пенсійне забезпечення за цим Законом призначаються трудові пенсії (за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років) та соціальні пенсії.

Умови та особливості призначення пенсії за віком окремим категоріям працівників визначені у ст.ст.12-18 вказаного Закону. Вказані норми права передбачають призначення пенсії за віком на загальних підставах; пенсії за віком на пільгових умовах; особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії, пенсії громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи; пенсії за віком інвалідам, учасникам війни, сім`ям загиблих (померлих) військовослужбовців осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських; пенсії за віком багатодітним матерям і матерям інвалідів з дитинства, а також пенсії за віком окремим категоріям громадян.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах № 383 (далі - Порядок №383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Суд першої інстанції встановив, що пільговий стаж позивачки за Списком №1 підтверджений як її трудовою книжкою, так і наказом про атестацію робочих місць.

Періоди навчання позивачки з 01.09.1985 по 09.07.1986, а також з 30.08.2000 по 26.06.2001, підлягають врахуванню на підставі ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення.

При цьому, суд зазначив, що в межах заявлених позовних вимог, наявність у позивачки необхідного стажу за Списком №1 для призначення пільгової судом не вирішується.

Вимоги позивачки про визнання протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо ненадання їй бланку та неприйняття у неї заяви встановленого зразка про призначення їй пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку суд залишив без задоволення, оскільки такі вимоги не підтверджено жодним документальним доказом.

Щодо вимоги позивачки про зобов`язання відповідача-1 призначити та виплачувати їй пенсію за віком, відповідно до п. а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з дня звернення до нього, а саме з 19.05.2022, то матеріали справи не містять доказів звернення позивачки 19.05.2022 до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно пункту 4.7 вказаного Порядку, право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Колегія суддів погоджується в цій частині з висновками суду пешої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 58 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовлює документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий та пільговий стаж позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягали.

Вимоги, щодо зобов`язання відповідача-1 призначити та виплачувати позивачці відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсію за віком, є передчасними.

В силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, то саме цей орган і має завершити процедуру розгляду заяви про призначення позивачу пенсії за віком.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд вірно обрав спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача про призначення пільгової пенсії.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, щодо неефективності обраного судом способу захисту порушеного права.

Так, ст. 5 КАС України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно із ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Крім того, статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати, тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд обгрунтовано зобов`язав відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язавши зарахувати до страхового стажу позивача спірні періоди її навчання, а в задоволенні решти позовних вимог відмовив. В даному випадку без зарахування УПФУ відповідним рішенням спірних періодів до страхового стажу позивача, з урахуванням висновків суду, без визначення необхідного пільгового стажу за Списком №1, є передчасним вирішення питання призначення пенсії та здійснення її розрахунку.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення в оскарженій частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстав для його скасування не вбачається, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильних висновків суду. Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року у справі № 280/1633/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.В. Шлай