Справа № 234/4770/18
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року справа №234/4770/18

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Чекменьов Г.А.), складене у повному обсязі 31 травня 2023 року, у справі № 234/4770/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 , про стягнення одноразової допомоги на сім`ю в розмірі п`ятирічного заробітку загиблого, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , діючи в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в якому просила суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 одноразову страхову допомогу на сім`ю в розмірі п`ятирічного заробітку загиблого в сумі 982256,40 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 17 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 10 червня 2020 року, позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , задоволено.

Постановою Верховного Суду від 12 січня 2022 року рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17 березня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 10 червня 2020 року скасовано. Провадження у справі закрито.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалив справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення одноразової допомоги на сім`ю в розмірі п`ятирічного заробітку загиблого направити для розгляду до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року замінено відповідача на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, залучено ОСОБА_2 у зв`язку з досягненням нею повноліття.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 одноразової допомоги на сім`ю в розмірі п`ятирічного заробітку загиблого ОСОБА_3 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову допомогу на сім`ю в розмірі п`ятирічного заробітку загиблого ОСОБА_3 із розрахунку середньомісячної заробітної плати 16370 (шістнадцять тисяч триста сімдесят) грн. 94 коп. з урахуванням фактично виплачених сум.

Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального процесуального права, просило суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що за відсутності встановлення факту проживання однією сім`єю між донькою та загиблим у управління не було законних підстав для призначення одноразової грошової допомоги.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу», працюючи виконуючим обов`язки гірничого майстра.

28.09.2014 під час виконання своїх трудових обов`язків з ОСОБА_3 стався нещасний випадок, внаслідок якого він загинув. За результатом проведення розслідування нещасного випадку складено акт від 13.11.2014 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1.

В період з 28.04.2001 року ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який розірвано відповідний до актового запису від 21.01.2013 в свідоцтві про розірвання шлюбу.

Згідно зі свідоцтвом про народження від 28.09.2001 серії НОМЕР_1 дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З відповіді Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 16.03.2018 за №01-06/879 випливає відмова у задоволенні заяви ОСОБА_2 відносно призначення одноразової допомоги на сім`ю у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 оскільки згідно з наданими документами дочка не мешкала однією сім`єю разом з померлим.

ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Місцем реєстрації ОСОБА_3 згідно паспорту серії НОМЕР_2 є АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанови Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області № 0536/13876/13876/2 від 12.11.2015 ОСОБА_2 призначена одноразова допомога в зв`язку зі смертю потерпілого на виробництві в сумі 196451,28 грн., яку розраховано із середньомісячної заробітної плати 16370,94 грн.

ОСОБА_2 також призначені щомісячні страхові виплати в сумі 6139,10 грн. відповідно до постанови № 0536/13876/13876/3 від 12.11.2015.

Вважаючи протиправною невиплату на користь позивача (яка діє в інтересах неповнолітньої станом на момент подання позову дитини) одноразової грошової допомоги, остання звернулась до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги, з чим погоджується суд апеляційної інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХIV (далі - Закон № 1105-ХIV).

За змістом статті 28 Закону № 1105-ХІV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) страхові виплати, які Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку складаються із:

1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Пунктом 7 статті 34 Закону № 1105-ХІV встановлено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім`ї повинен бути не меншим за п`ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Згідно зі статтею 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (стаття 6 СК України).

Отже формальне відображення вимог до сім`ї не поширюють свою дію на дітей та не мають правового значення для вирішення спору, що виник, оскільки з`ясування обставин щодо спільного проживання батька з дочкою, спільного побуту та наявності взаємних права і обов`язків знаходяться поза межами предмету спору що виник.

З наведеного випливає, що неповнолітня ОСОБА_2 є членом сім`ї загиблого ОСОБА_3 .

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 14.09.2017 скасовано рішення Краматорського міського суду від 01.06.2017 у цивільній справі №234/14392/16-ц, в якій на отримання одноразової виплати претендували також батьки загиблого, однак в задоволенні позову останніх про встановлення факту проживання однією сім`єю та стягнення одноразової допомоги відмовлено.

Постановою Верховного суду від 02.09.2019 рішення Апеляційного суду Донецької області від 14.09.2017 залишено без змін.

Отже на момент смерті ОСОБА_3 сім`ю загиблого складає виключно його дочка ОСОБА_2 , яка незалежно від місця проживання має право на призначення та отримання одноразової допомоги в розмірі не меншому за п`ятирічний заробіток потерпілого відповідно до пункту 7 статті 34 Закону № 1105-ХІV.

Таким чином органом Фонду соціального страхування України в Донецькій області неправомірно обмежено виплату одноразової допомоги неповнолітній ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві.

За приписами статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Виходячи з обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що порушене право дитини загиблого має бути відновленим шляхом:

визнання протиправною бездіяльності Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 одноразової допомоги на сім`ю в розмірі п`ятирічного заробітку загиблого та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову допомогу на сім`ю в розмірі п`ятирічного заробітку загиблого ОСОБА_3 із розрахунку середньомісячної заробітної плати 16370,94 грн. з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі № 234/4770/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 квітня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць