Справа № 320/15086/24
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 квітня 2024 року м. Київ № 320/15086/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Жукова Є.О., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомАкціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі»
доВідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі Електромережі» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо виставлення 09.01.2024 року платіжної інструкції № 105 на рахунок НОМЕР_1 відкритий у ФІЛІЇ ДОНЕЦЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ "ОЩАДБАНК";

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, повернути незаконно списані кошти 10.01.2024 року на підставі платіжної інструкції № 105 з рахунку НОМЕР_1 відкритому у ФІЛІЇ ДОНЕЦЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ "ОЩАДБАНК", належні позивачу АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" у розмірі 4 986 773,34 грн.;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в подальшому, у період дії воєнного стану в Україні, не вчиняти дій направлених на виставлення платіжних інструкції на рахунок НОМЕР_1 відкритий АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" у ФІЛІЇ ДОНЕЦЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ "ОЩАДБАНК".

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2024 справа розподілена судді Жуковій Є.О.

08 квітня 2024 року зазначену позовну заяву фактично передано судді Жуковій Є.О.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

За приписами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у Рішенні від 15.05.2019 № 2-рп (ІІ)/2019) наголосив, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист: невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Відповідно до частини 1 статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 68 постанови від 05.12.2018 у справі № 904/7326/14 зазначила, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Частиною 1 статті 340 ГПК України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, зазначеними нормами передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, зокрема ухваленого в порядку господарського судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у відповідній справі.

Крім того, варто звернути увагу на те, що порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною 1 статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 10.04.2019 у справі № 908/595/18 виснувала, що з правових норм, передбачених частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням вимог статей 339, 340 ГПК України вбачається, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконанні рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення, за правилами господарського судочинства відповідно.

У постанові від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких ці судові рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та незалежно від кількості стягувачів. Такий висновок зроблено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2018 у справі № 906/530/17 (провадження № 12-213гс18), від 17.10.2018 у справах № 5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18) та № 927/395/13 (провадження № 12-189гс18).

До того ж у постанові від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц Велика Палата Верховного Суду розглянула питання щодо юрисдикційності справ за скаргами на дії державного виконавця та зробила висновок про те, що вказані справи мають розглядатися в порядку того судочинства, якому постановлено судові рішення, на виконання яких видано виконавчі документи, і це правило діє і при виконанні зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано судові рішення, ухвалені за правилами однієї юрисдикції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.10.2018 у справі № 707/28/17-ц наведено аналогічний висновок, що оскарження рішення, дії, бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених у зведеному виконавчому провадженні щодо примусового виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами одного виду судочинства, має відбуватися за правилами того ж судочинства у суді, який видав виконавчий документ.

На додаток, у постанові від 14.11.2018 у справі № 707/28/17-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що сама наявність зведеного виконавчого провадження не свідчить про адміністративну юрисдикційність скарги на рішення, дії чи бездіяльність відділу державної виконавчої служби. Визначальним критерієм для віднесення спору до адміністративної юрисдикції є наявність у зведеному виконавчому провадженні судових рішень, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, чи рішень інших (не судових) органів, якщо ці рішення підлягають примусовому виконанню.

В той час, предметом позовної заяви визначено протиправні, на думку позивача, дії державного виконавця в межах зведеного виконавчого провадження ВП № 59957236 з примусового виконання:

- наказу № 905/2882/17 виданого 28.09.2018 Господарським суд Донецької області про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Островського, буд. 8, ) на користь Державного підприємства «Енергоринок» (далі також Стягувач) (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27, ) основний борг у розмірі 315 881 581 (триста п`ятнадцять мільйонів вісімсот вісімдесят одна тисяча п`ятсот вісімдесят одна) грн. 20 коп., 3% річних у розмірі 5 009 168 (п`ять мільйонів дев`ять тисяч сто шістдесят вісім) грн. 98 коп., інфляційні втрати у розмірі 19 733 754 (дев`ятнадцять мільйонів сімсот тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят чотири) грн. 89 коп., пеню у розмірі 348 490 (триста сорок вісім тисяч чотириста дев`яносто) грн. 78 коп., штраф у розмірі 3 158 (три тисячі сто п`ятдесят вісім) грн. 82 коп., судовий збір у розмірі 239 995 (двісті тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 42 коп.;

- наказу № 905/453/17 виданого 09.01.2018 Господарським суд Донецької області про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Островського, 8, ) на користь Державного підприємства «Енергоринок» (01032, м.Київ, Шевченківський район, вул.Симона Петлюри, 27, код ЄДРПОУ 2151539,36 грн. суми основного боргу, 206388,89 грн. пені, 1214,97 грн. штрафу, 12302486,69 грн. інфляційних нарахувань, 2890010,14 грн. 3% річних, а також судовий збір в сумі 239981,59 грн.;

- наказу № 905/1563/16 виданого 04.11.2016 Господарським судом Донецької області про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Островського,8; ) на користь Державного підприємства «Енергоринок» (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 27; ) основної заборгованості за куплену у липні-грудні 2015р. різницю перетоків електричної енергії в розмірі 115 730 638, 91 грн.; пені в розмірі 1 311 288, 39 грн.; штрафу в розмірі 115 730, 64 грн.; 3% річних в розмірі 942 520, 96 грн.; інфляційної індексації в розмірі 1 084 763, 31 грн. та судовий збір в розмірі 204 940, 53 грн.;

- наказу № 908/999/15-г виданого 03.09.2015 Господарським судом Запорізької області про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" (84601, Донецька область, м. Горлівка, пр. Леніна, 11, поштова адреса: 87528, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Войнич, 2, код ЄДР 00131268) на користь Державного підприємства "Енергоринок" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, код ЄДР 2151508 (сімсот вісімдесят сім мільйонів сімсот шістдесят три тисячі дев`ятсот вісім) грн. 93 коп. основного боргу,пеню в розмірі 1268621 (один мільйон двісті шістдесят вісім тисяч шістсот двадцять один) грн. 44 коп., 254139 (двісті п`ятдесят чотири тисячі сто тридцять дев`ять) грн. 76 коп. штрафу, 22409695 (двадцять два мільйони чотириста дев`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять) грн. 17 коп. інфляційних нарахувань, 1582487 (один мільйон п`ятсот вісімдесят дві тисячі чотириста вісімдесят сім) грн. 43 коп. 3% річних та витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 72068 (сімдесят дві тисячі шістдесят вісім) грн. 24 коп.;

- наказу № 905/707/16 виданого 08.08.2016 Господарським судом Донецької області про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Островського, 8, адреса для листування: 87528, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Войніч, 2, , р/р НОМЕР_2 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851) на користь Державного підприємства «Енергоринок» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, , банківські реквізити не зазначено) ,33 грн., у тому числі 1,370352,048,24 грн. основного боргу, 1,500000.00 грн. пені, 132538250,04 грн. інфляційних нарахувань, 29303096,30 грн. 3% річних, 1.350039,75 грн. штрафу, а також відшкодування сплаченого судового збору в сумі 194138,16 грн.

Суд акцентує, що вказане зведене виконавче провадження відкрито на виконання виконавчих документів, прийнятих в межах однієї юрисдикції, господарської, позивач є стороною у виконавчому провадженні боржником, отже, ураховуючи наведені правові позиції Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що оскарження дій державного виконавця, вчинених в межах зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання декількох судових рішень, ухвалених судами за правилами господарської юрисдикції, повинно розглядатися судом, який видав виконавчий документ, за правилами господарського судочинства.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Згідно з частиною п`ятою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до вимог частини шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суд роз`яснює позивачеві, що дана позовна заява підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

На підставі вищенаведеного, ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

3. Попередити позивача, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до частин четвертої - п`ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Суддя Жукова Є.О.