Справа № 280/2520/23
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 квітня 2024 року

м. Київ

справа №280/2520/23

адміністративне провадження № К/990/13578/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Пасічник С.С.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2024 у справі № 280/2520/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДКОМФОРТ» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2024.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2023 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням відповідач звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22.09.2023 апеляційну скаргу залишив без руху з підстав несплати судового збору.

23.10.2023 ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу відповідача повернуто з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі про залишення її без руху.

Головне управління ДПС у Львівській області повторно звернулося з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2023.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22.02.2024 залишив апеляційну скаргу без руху та встановив, що апеляційна скарга подана із пропуском передбаченого процесуальним законом строку, клопотання про поновлення не містить поважних обґрунтувань та доказів, щодо наявності поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження та запропонував скаржнику подати клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із наведенням інших поважних причин такого пропуску.

Ухвалою від 11.03.2024 Третій апеляційний адміністративний суд визнав наведені відповідачем обставини поважності пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними та відмовив скаржнику у відкритті апеляційного провадження. При цьому, суд виходив з того, що посилання скаржника на скорочення фінансування через воєнний стан колегія суддів до уваги не приймає, оскільки не вказано, яким саме чином введення на території України воєнного стану, який не припинено (не скасовано) на день постановлення цієї ухвали, перешкоджало виконанню скаржником вимог КАС України щодо своєчасності подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень, який працює у штатному режимі. Також суд апеляційної інстанції зазначає, що обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб`єкт владних повноважень, та неможливість у зв`язку з цим сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, не є безумовною підставою для поновлення такій установі строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Сплата скаржником, який є суб`єктом владних повноважень, судового збору за подання апеляційної скарги майже через сім місяців після закінчення строку апеляційного оскарження, не може бути поважною підставою для поновлення такого строку.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження Верховний Суд виходить з такого.

Частиною третьою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (яка визначає загальний строк на апеляційне оскарження) передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, згідно з пунктом 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Так, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, органи влади (у тому числі й податкові), що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

Зважаючи на викладене, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у даній справі суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, оскільки апеляційна скарга подана поза межами строку апеляційного оскарження, а наведені податковим органом підстави для поновлення цього строку обґрунтовано визнані судом неповажними.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи вищезазначене, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2024 у справі № 280/2520/23 відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіІ.А. Гончарова І.Я.Олендер С.С. Пасічник