Справа № 200/1367/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року справа №200/1367/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Бабаш Г.П.), складеного в повному обсязі 27 червня 2023 року у справі № 200/1367/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №41 від 01.12.2022;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 01.12.2022 та зарахувати до пільгового стажу роботи період перебування в учбових відпустках у загальній кількості 305 днів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №41 від 01.12.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.11.2022 та зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період перебування в учбових відпустках у загальній кількості 305 днів

Не погодившись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року у справі № 200/1367/23 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що 23.11.2023 позивач звернувся із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Вищезазначені заяви розглядалися за принципом екстериторіальності і в призначенні пенсії позивачу відмовлено рішеннями відділів з призначення пенсії управлінь пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Львівській області за №41 та ГУ ПФУ у м. Києві від 01.12.2022 через відсутність необхідного підземного стажу по Списку №1 - 25 років.

До пільгового стажу по Списку №1 не враховано періоди перебування в учбових відпустках та у відпустках без збереження заробітної плат.

Вважає відмову у призначенні пенсії правомірною.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до ПФУ із заявою від 23.11.2022 про призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заяву позивача було опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управління ПФУ в м. Києві.

За результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 23.11.2022, Головним управління ПФУ в м. Києві прийнято рішення від 01.12.2022 №41 про відмову в призначенні пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (25 років).

З оскаржуваного рішення вбачається, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний код, трудова книжка, довідки про стаж), загальний страховий стаж складає 50 років 6 місяців 19 днів. Пільговий стаж (роботи підземні, професії за постановою №202 (25)) складає 23 роки 4 місяці 23 дні.

Листом від 15.12.2022 №17900-16746/В-02/8-0500/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на звернення позивача від 02.12.2022 №ВЕБ-05001-Ф-С-22-102873 повідомило, що заяви про призначення пенсії розглядались за принципом екстериторіальності і в призначенні пенсії позивачу відмовлено рішеннями відділів з призначення пенсії управлінь пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Львівській області за №41 та ГУ ПФУ у м. Києві від 01.12.2022 через відсутність необхідного підземного стажу по Списку №1 - 25 років.

Відповідно рішенню Головного управління ПФУ в м. Києві про відмову від 01.12.2022 страховий стаж позивача складає 50 років 6 місяців 19 днів, з додатковим зарахуванням під землею стажу по Списку №1 23 роки.

Підземний стаж по Списку №1 складає 23 роки 4 місяці 23 дні, із них: пільговий стаж (ст. 14 підземні провідні професії (20)) 2 роки 1 місяць 28 днів; пільговий стаж (ст.14 підземні професії за постановою №202 (25)) 21 рік 2 місяці 25 днів.

До пільгового стажу по Списку №1 не враховано періоди перебування в учбових відпустках та у відпустках без збереження заробітної плат.

Позивач вважає таку відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправною та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, рішення щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах підлягає скасуванню з зобов`язанням повторно розглянути та зарахувати до пільгового стажу роботи період перебування в учбових відпустках у загальній кількості 305 днів

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

У пункті "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII) визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Стаття 62 Закону № 1788-XII встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З аналізу наведених норм вбачається, що наявність записів у трудовій книжці є достатнім і основним доказом підтвердження відповідного стажу роботи.

Пункт 8 Порядку №637 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

За пунктом "д" частиною першою статті 56 Закону № 1788-XII визначались види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. Відповідно до цієї норми до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Поняття системи освіти, її мету, та структуру визначено Законом України "Про освіту" від 23.05.1991 № 1060-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 41 наведеного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10.02.1998р. № 103/98-ВР (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Під час навчання позивач працював за професією, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, отже, періоди перебування в учбових відпустках також повинні бути зараховані до пільгового стажу.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №312 від 01.08.2022 виданої ДТЕК у додаткових відомостях зазначено відомості про учбову відпустку ОСОБА_1 , а саме: з 22.02 по 13.03.1999р. 19кал. днів, з 04.06. по 18.06 1999р. 15 кал. днів, з 20.09.по 25.09.1999р. 6 кал. днів, 06.12. по 25.12.1999р. 20 кал. днів,10.04 по 26.04.2000р. 17 кал. днів, 27.04. по 24.06.2000р. 54 кал. дні, з 05.09 по 09.09.2005р. 5 кал. днів, з 11.05 по 23.05.2006р. 13 кал. днів, з 04.12. по 23.12.2006р. 20 кал. днів, з 11.04. по 30.04.2007р. 20 кал. днів, з 21.05 по 12.06.2007р. 23 кал. дні, з 26.11. по 13.12. 2007р. 18кал. днів, з 10.04.по 26.04.2008р. 17кал.днів, з 05.12.по 31.01.2009р. 58кал.днів. Усього 305 календарних днів, що не спростовано відповідачем.

Згідно з відомостями диплому молодшого спеціаліста від 13.06.2000р. 1ААР № 039881 ОСОБА_1 закінчив у 2000 році Донецький гірничо-економічний технікум за спеціальністю "Технологія підземної розробки корисних копалин" і здобув кваліфікацію гірничого техніка-технолога.

Згідно з відомостями диплому бакалавра від 15.06.2007р. НР № 31688513 ОСОБА_1 закінчив у 2007 році Національний гірничий університет і отримав базову вищу освіту за напрямом підготовки «Гірництво» та здобув кваліфікацію бакалавра, інженера з гірничих робіт.

Згідно з відомостями диплому спеціаліста від 31.01.2009р. НР № 35527110 ОСОБА_1 закінчив у 2009 році Національний гірничий університет і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Розробка родовищ корисних копалин» та здобув кваліфікацію гірничого інженера.

Враховуючи те, що за позивачем у період учбових відпусток у кількості 305 днів за основним місцем роботи зберігалась середня заробітна плата, можна дійти висновку про необхідність зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період перебування в учбових відпустках у загальній кількості 305 днів.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року у справі № 200/1367/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 квітня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць