Справа № 296/10330/16-а
Суддя: Рожкова О. С.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Іменем України

17 квітня 2024 рокум.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі головуючого судді: Рожкової О.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шалоти К.В. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. У провадженні судді Корольовського районного суду міста Житомира Шалоти К.В. перебуває справа №296/13030/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

ІІ. СУТЬ ПИТАННЯ, ЩО РОЗГЛЯДАЄТЬСЯ

2.1. 01.04.2024 ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді Шалоти К.В. від розгляду справи №296/10330/16-а, посилаючись на підстави, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, а саме, що головуючим допущено тривалий розгляд справи - 1 рік і 7 місяців, яка судом віднеена до справ незначної складності. Крім того, остання відома позивачу дата судового засідання - 08.06.2023.

2.4. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2024, для розгляду клопотання про відвід судді у справі №296/10330/16-а визначено суддю Рожкову О.С.

ІІІ. НОРМИ ПРОЦЕСУАЛЬНОГО ПРАВА

3.1. Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені частиною 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

3.2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 Кодексу адміністративного судочинства України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

3.3. Згідно з частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

ІV. МОТИВИ СУДУ

4.1. Зі змісту доводів, викладених у заяві ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шалоти К.В. від розгляду справи №296/10330/16-а вбачається, що останні фактично зводяться до незгоди позивача зі строками розгляду даної справи.

4.2. Щодо наявності підстав для відводу судді, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

4.3. Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

4.4. Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

4.5. Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

4.6. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

4.7. Так, оцінюючи доводи ОСОБА_1 щодо порушення строків розгляду справи, суд враховує наступне.

4.8. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що обґрунтованість тривалості провадження має оцінюватися з урахуванням конкретних обставин справи та з урахуванням критеріїв, викладених у прецедентній практиці Суду, зокрема, складності справи та поведінки заявника та відповідних органів.

4.9. В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

4.10. Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

4.11. Як вбачається з матеріалів справи, судові засідання неодноразово відкладались, у тому числі, у зв`язку з неявкою сторін. Крім того, судом витребовувались додаткові докази, без отримання яких прийняти правильне рішення у справі неможливо, а наступне судове засідання призначено на 18.04.2024.

4.12. Посилання ОСОБА_1 на норми законодавства України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини не свідчить про обґрунтованість заявленого відводу, оскільки вказані норми законодавства підлягають застосуванню виключно в разі наявності обставин, що свідчать про упередженість судді. Вказаних обставин судом не встановлено.

4.13. Інші доводи і аргументи ОСОБА_1 , викладені в заяві про відвід, також на переконання суду не можуть свідчити про упередженість та необ`єктивність головуючого судді Шалоти К.В.

4.14. Відтак заявлений позивачем відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями ст. 36, 37, 40, 241-243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, Корольовський районний суд міста Житомира,

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шалоти К.В. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена РОЖКОВА