Справа № 240/24511/23
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/24511/23

Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Любов Анатоліївна

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

18 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрпалетсистем" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Укрпалетсистем" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2023 року Приватне підприємство "Укрпалетсистем" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 24.07.2023 за №540/33000703 в розмірі 120 916,75 грн. штрафної санкції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перевірку проведено із порушеннями, зокрема всупереч вимогам до наказу на проведення перевірки, наведеним у пункті 81.1 статті 81 ПК У країни, відсутнє посилання на конкретні підстави проведення перевірки, які визначені пунктом 80.2 статті 80 ПК України, а міститься лише посилання на норми Податкового кодексу України, зокрема підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Також у наказі не вказано в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність його діяльності вимогам чинного законодавства, тобто підстав для проведення перевірки. Звертає увагу, що підставою для продовження терміну фактичної перевірки стало великі обсяги інформації, необхідні для опрацювання в СОД РРО, однак ця підстава для продовження строку перевірки не відповідає підставам продовження строку перевірки визначеними у пункті 82.3 ст.82 ПК України. Крім того, розрахунок штрафних санкцій, що є невід`ємною частиною оспорюваного податкового повідомлення-рішення, підписаний неуповноваженою особою контролюючого органу, що свідчить про невідповідність такого рішення вимогам закону щодо форми.

Щодо виявленого під час проведення фактичної перевірки порушення вважає, що відповідачем не доведено його належними доказами, оскільки не надано жодного розрахункового документу, який би свідчив про відсутність у розрахункових документах одного з обов`язкових реквізитів - цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер). Вважає, що витяг з системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (СОД РРО), не є таким доказом. Також зазначає, що у період, в якому проведена фактична перевірка, позивачем видавались покупцям розрахункові документи (фіскальні чеки), які відповідають вимогам до форми і змісту розрахункового документа.

Звернув увагу, що санкція пункту 1 статті 17 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон №265/95-ВР) передбачає відповідальність саме за невидачу (нероздрукування) (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, а не за роздрукування та надання розрахункового документа невстановленої форми.

Вказав, що ліцензіар власник майнових прав інтелектуальної власності на "комп`ютерну програму КПТЗ НОМЕР_1 " несе відповідальність за доопрацювання базового функціоналу комп`ютерної програми КПТЗ НОМЕР_1 для друку фіскального чеку відповідно вимог Наказу Міністерства фінансів України №306 від 18.06.2020 р. та Наказу Міністерства фінансів України №329 від 08.06.2021 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

25 березня 2024 року на адресу Сьомого апеляційного адмінітсративного суду надійшов відзив від Західного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків надіслало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні повністю, оскільки фактичну перевірку проведено із дотриманням вимог податкового законодавства, а прийняте за результатами її проведення податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80, п.80.0 ст.80, ст.81, п.82.3 ст.82 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), на підставі наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 19.06.2023 №973-п "Про проведення фактичної перевірки ПП "Укрпалетсистем" ()" та наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 29.06.2023 №1065-п "Про продовження проведення фактичної перевірки ПП "Укрпалетсистем" ()" проведено фактичну перевірку ПП "Укрпалетсистем" з метою перевірки дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі на виробництво, обіг та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства що до укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за адресою: АДРЕСА_1 , за період діяльності згідно ст.102 ПК України.

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 04.07.2023 №6331/ж5/17-00-07-05-17/32285225.

Фактичною перевіркою встановлено порушення вимог п.1,2,11 ст.3 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями), а саме: в ході проведення фактичної перевірки проведено аналіз фіскальних чеків із СОД РРО та встановлено, що при здійсненні розрахункових операцій протягом 2022-2023 років при реалізації алкогольних напоїв, що маркуються відповідними марками акцизного податку, у фіскальних чеках РРО не забезпечено відображення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої на загальну суму 80 656,50 грн., згідно додатків до акту фактичної перевірки №1, №2, №3.

На підставі встановлених порушень, викладених в акті фактичної перевірки, Західним МУ ДПС по роботі з ВПП прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.07.2023 №540/33000703, яким за порушення п.1, п.2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, а також п.1 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями) до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 120 916,75 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з необґрунтованості позовних вимог, а відтак відсутності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами п.1 ст.17 Закону № 265/95-ВР у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання до нього застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше та 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Тобто, законодавець передбачив, що підставою для відповідальності за п.1 статті 17 Закону №265/95-ВР є встановлення окремого факту:

- проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг);

- непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи;

- невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції;

- проведення розрахункових операцій без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання.

Відповідно до висновків, зазначених в оскаржуваному рішенні, підставою для застосування вказаних фінансових санкцій стало порушення платником вимог п.1 і п.2 ст.3 Закону №265/95-ВР.

Такі доводи податкового органу не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

За приписами п.1 ст.3 Закону № 265/95-ВР, в редакції на час спірних відносин, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

За приписами п.2 ст.3 Закону № 265/95-ВР, в редакції на час спірних відносин, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти.

На підставі наведеного суд робить висновок, що приписами п.1 статті 17 Закону № 265/95-ВР не передбачена відповідальність суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг за недотримання вимог положень п.1 і п.2 ст.3 цього ж Закону № 265/95-ВР.

Суд погоджується з доводами представника відповідача, що приписи п.11 ст.3 Закону № 265/95-ВР зобов`язують суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, до яких відноситься Позивач, окрім іншого, проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Більш того, акт перевірки містить висновок про наявність порушень Позивачем вимог п.11 ст.3 Закону №265/95-ВР.

Разом з тим, оскаржуване податкове повідомлення-рішення не приймалося у зв`язку із порушенням Позивачем саме положень п.11 ст.3 Закону № 265/95-ВР. Тобто, при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення уповноваженою особо контролюючого органу зроблено висновок про відсутність в діях Позивача порушень саме п.11 ст.3 Закону № 265/95-ВР.

З зазначених підстав, доводи представника Відповідача не можуть прийматися судом на підтвердження правомірності оскаржуванго податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.2 розділу ІІ " Фіскальний касовий чек на товари (послуги)" Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України 21.01.2016 №13 (надалі - Положення №13) такий фіскальний чек має містити, окрім іншого, такі обов`язкові реквізити:

- цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а у разі непередбачення - за бажанням платника) (рядок 8);

- цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).

Установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів.

У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (пункт 3 розділу I цього ж Положення).

Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів щодо видачі Позивачем із застосуванням РРО на АЗК (магазин, кафе) та АГЗП №107, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , розрахункових документів, в яких відсутні обов`язкові реквізити про цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої.

Відсутність повного переліку таких доказів (розрахункових документів) виключає можливість суду перевірити правильність сумарного визначення розміру застосованих фінансових санкцій.

Приписи ст.80 Податкового кодексу України містять вичерпний перелік підстав для призначення та проведення фактичної перевірки, а приписи п.82.3 ст.82 цього Кодексу містять вичерпні підстави для подовження строку такої перевірки.

Безспірно, в розумінні вимог правових норм ст.ст.80 Податкового кодексу України наказ відповідного податкового органу повинен містити конкретні підстави для призначення такої перевірки, а не лише посилання на цю правову норму.

Відповідно до положень п.82.3 ст.82 Податкового кодексу підставами для подовження строку перевірки є:

- пп.82.3.1. заява суб`єкта господарювання (у разі необхідності подання ним документів, які стосуються питань перевірки);

- пп.82.3.2. змінний режим роботи або підсумований облік робочого часу суб`єкта господарювання та/або його господарських об`єктів.

Разом з тим, суд не може погодитися із доводами представника Позивача про протиправність призначення такої перевірки і її продовження, так як наказ №973-п від 19.06.2023року про призначення такої перевірки та наказ №1065-п від 29.06.2023 року про її продовження приймалися іншим суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням ДПС в Рівненській області, а не Відповідачем. Головне управління ДПС в Рівненській області в установленому порядку не долучено до справи в якості Відповідача, жодних позовних вимог до такого суб`єкта владних повноважень не заявлено.

Таким чином, згідно податкового повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 24.07.2023 року №535/33000703 до Приватного підприємства "Укрпалетсистем" застосовані штрафні санкції в розмірі 120 916,75 грн. за дії, за які відповідальність не передбачена вимогами п.1 статті 17 Закону №265/95-ВР, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Дослідивши обставини справи у відповідності до наведених правових норм, колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку про відмову в задоволені позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частинами першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позову, необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги, у загальному розмірі 7226,00 грн., відповідно до платіжної інструкції №46204ERP від 09.08.2023 року та платіжної інструкції №8350ERP від 13.02.2024 року.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрпалетсистем" задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Приватного підприємства "Укрпалетсистем" задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 24.07.2023 за №540/33000703 в розмірі 120 916,75 грн. штрафної санкції.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Укрпалетсистем" за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків витрати за сплати судового збору в розмірі 7226,00 грн. (сім тисяч двісті двадцять шість).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.