Справа № 320/537/24
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні доказів

16 квітня 2024 року 320/537/24

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Колеснікової І.С., за участю секретаря судового засідання Маковеєва С.О., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Харчука Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та нечинною постанови,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №703 від 11.07.2023 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2012 №963".

09 квітня 2024 року від позивача надійшла заява про забезпечення доказів, яка передана на розгляд судді Колесніковій І.С. 10.04.2024, в якій останній просить суд зобов`язати Кабінет Міністрів України опублікувати оголошення про відкриття провадження в адміністративній справі №320/537/24 у газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» та надати докази публікації до початку судового розгляду справи №320/537/24 по суті.

У судовому засіданні заявник подану заяву підтримав.

Представник відповідача надав пояснення по суті наданої заяви.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення доказів та отримані пояснення, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 статті 114 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до положень статті 115 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно частин 1, 5 статті 117 КАС України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Зі змісту наведених норм слідує, що суд забезпечує докази за наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Відтак, забезпечення доказів - це механізм збору доказів, що гарантує збереження доказів, необхідних для підтвердження певних обставин у справі. При цьому збереження доказів зумовлене існуванням обставин, які свідчать про можливу втрату таких доказів або ускладнення чи неможливість їх подання.

Пунктами 4 та 5 частини 1 статті 116 КАС України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів повинно бути зазначено: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

У контексті вищевикладеного заява про забезпечення доказів повинна містити виклад обставин, які свідчать про небезпеку втрати доказів або неможливість чи ускладнення подання доказів у майбутньому.

Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої палати Верховного суду від 11.03.2020 по справі №9901/608/19, від 03 липня 2019 року у справі №9901/845/18, які враховуються судом при прийнятті даного рішення.

Саме це відрізняє заяву про забезпечення доказів від звичайного клопотання про витребування доказів.

У поданому позивачем клопотанні про забезпечення доказів не наведено жодних обставин, які свідчать про небезпеку втрати доказів або неможливість чи ускладнення подання доказів у майбутньому.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення доказів, а тому заява про забезпечення доказів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.115-117, 169 КАС України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Колеснікова І.С.