Справа № 380/18450/23
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 рокусправа №380/18450/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Сокільницької сільської ради, у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Сокільницької сільської ради №619 від 06.02.2023 «Про зобов`язання Головицько-Басівської сільської ради розглянути на найближчій сесії заяву ОСОБА_1 від 24.09.2009 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки приватну власність»;

- визнати дії та бездіяльність Сокільницької сільської ради, щодо тривалого не розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.09.2009 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у приватну власність, не на підставі, та не у спосіб, що передбачено чинним законодавством у такій відмові протиправними;

- зобов`язати Сокільницьку сільську раду прийняти рішення про надання дозволу на розробку документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 відповідно до заяви від 24.09.2009.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 у справі №380/378/20 відповідачем прийнято рішення, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у приватну власність. Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 14.08.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 31.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечує. Вказує, що рішення суду виконано після заміни сторони відповідача у справі та залучення Сокільницької сільської ради. Вимога позивача про зобов`язання прийняти рішення про надання дозволу на розробку документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у приватну власність не підлягає задоволенню, оскільки в період воєнного стану сільська рада має законодавчу заборону на прийняття таких рішень.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 у справі №380/378/20 визнано протиправним та скасовано рішення Годовицько-Басівської сільської ради №2347 від 28.05.2019 Про виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду по справі №876/1085/15 від 22.03.2016; визнано дії та бездіяльність Годовицько-Басівської сільської ради та сільського голови Годовицько-Басівської сільської ради ОСОБА_2 щодо прийняття рішення №2347 від 28.05.2019 Про виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду по справі №876/1085/15 від 22.03.2016 протиправними; визнано дії та бездіяльність Годовицько-Басівської сільської ради та сільського голови Годовицько-Басівської сільської ради Хмиза Василя Тадейовича щодо тривалого не розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.09.2009 про надання ОСОБА_1 земельної ділянки у безоплатну приватну власність протиправними; зобов`язано Годовицько-Басівську сільську раду розглянути на найближчій сесії заяву ОСОБА_1 від 24.09.2009 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі позивачу земельної ділянки у приватну власність.

Ухвалою суду від 06.10.2022 замінено боржника по виконанню виконавчого листа №380/378/20, який виданий 13.09.2022 року Львівським окружним адміністративним судом, з Годовицько-Басівської сільської ради () на його правонаступника Сокільницьку сільську раду ().

Сокільницька сільська рада 06.02.2023 на XLI позачерговій сесії восьмого демократичного скликання прийняла рішення №619, яким відмовила ОСОБА_1 в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки в приватну власність на підставі ч. 7 ст. 118 ЗК України (невідповідність вимогам законів, ч. 4 ст. 116, пп. 5 п. 27 Розділу Х Перехідних положень ЗК УКраїни).

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Дотримання встановленого порядку відведення у власність земель державної або комунальної власності становить особливий суспільний інтерес, оскільки відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. У зв`язку з цим, важливим є суворе дотримання порядку відведення землі у власні фізичним або юридичним особам, а також забезпечити конкурентний спосіб розпорядження таким суспільним активом як земля, зокрема шляхом її продажу на торгах. Тільки такий підхід забезпечить раціональне використання землі, а також реалізацію принципу рівності перед законом та запобігання всім формам дискримінації.

Аналогічна позиція застосована Верховним Судом у постановах від 27 січня 2023 року у справі №120/19319/21-а та від 23 червня 2023 року у справі № 160/6214/21.

За змістом статті 3 ЗК України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до статті 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом частин першої - третьої та п`ятої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно з частиною першою статті 117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність встановлені статтями 118, 122 ЗК України.

Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Крім того, виходячи з аналізу статті 118 ЗК України, вбачається, що порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок, а надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття в подальшому суб`єктом владних повноважень позитивного рішення щодо відведення земельної ділянки у власність.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема від 28 січня 2020 року у справі №2240/2962/18, від 28 лютого 2020 року у справі №806/3304/18, від 8 вересня 2020 року у справі № 812/1450/17, від 26 жовтня 2021 року у справі №160/5982/19 та від 23 грудня 2021 року у справі №480/4737/19.

Судом встановлено, Сокільницькою сільською радою 06.02.2023 прийнято рішення №619 «На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 у справі №380/378/20 в частині зобов`язання Годовисько-Басівської сільської ради розглянути на найближчій сесії заяву ОСОБА_1 від 24.09.2009 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки в приватну власність» із наступним змістом:

«На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 у справі №380/378/20 в частині зобов`язання Годовисько-Басівської сільської ради розглянути на найближчій сесії заяву ОСОБА_1 від 24.09.2009 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки в приватну власність, на підставі вимог ст. ст. 116, 118, пп. 5 п. 27 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України , враховуючи що:

- згідно з ч. 4 ст. 118 ЗК України орган місцевого самоврядування повноважний прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо приватизації земель,

- відповідно до пп. 5 п. 27 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, зокрема, безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється,

- рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 у справі №380/7887/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2022 року за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, зобов`язано Сокільницьку сільську раду Львівського району Львівської області розглянути та вирішити питання про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтованою площею 0,2500 га, яка розташована на території Сокільницької сільської ради,

- згідно даних Державного земельного кадастру земельна ділянка :07:000:0305 площею 0,225 га для ведення особистого селянського господарства знаходиться в приватній власності,

- згідно ч.4 ст.116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення,

- у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 року у справі №380/378/20 в частині зобов`язання Годовицько-Басівської сільської ради розглянути на найближчій сесії заяву ОСОБА_1 від 24.09.2009 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки в приватну власність, у резолютивній частині не визначено цільового призначення земельної ділянки, а в мотивувальній йдеться щодо земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, на яку на примусовому виконанні перебуває рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 року у справі №380/7887/21,

- згідно ч.7 ст.118 ЗК України, підставою відмови у наданні дозволу може бути невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку,

керуючись ст.ст. 25,26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», Сокільницька сільська рада,

вирішила:

1. Відмовити ОСОБА_1 в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки а приватну власність на підставі ч. 7 ст. 118 ЗК України (невідповідність вимогам законів ч. 4 ст. 116, пп. 5 п. 27 ЗК України).

2. Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію з питань земельних відносин, природокористування, планування території та благоустрою Сокільницької сільської ради Львівського районі Львівської області».

Оцінюючи спірне рішення, суд виходить з такого.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан, який з урахуванням наступних указів Президента України продовжує діяти.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII (далі - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Отже, як на дату прийняття спірного рішення відповідача так і на час розгляду цієї справи у суді в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом №389-VIII.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року № 2145-IX (далі - Закон № 2145-IX) внесено зміни, серед іншого, до ЗК України. Так, Розділ X «Перехідні положення» ЗК України доповнено пунктами 27 і 28. У підпункті 5 пункту 27 Розділу X «Перехідних положень» ЗК України зазначено, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Вказані зміни до ЗК України набрали чинності 7 квітня 2022 року.

З огляду на зміни, які внесені до ЗК України Законом № 2145-IX, із 7 квітня 2022 року до припинення (скасування) воєнного стану в Україні органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Суд наголошує, що чинне законодавство, яке регулює відносини у період воєнного стану не містить винятків у застосуванні положень підпункту 5 пункту 27 Розділу X «Перехідних положень» ЗК України, а також не містить застережень, що розгляд поданих клопотань про надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність переноситься на період після припинення воєнного стану, не зупиняє перебіг строків, встановлених для розгляду даного питання та не звільняє від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Відтак, приймаючи спірне рішення від 06.02.2023 із покликанням на пп. 5 п. 27 Розділу Х Перехідні положення ЗК України, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом України, оскільки інших альтернативних дій вказана сільська рада не вправі була вчиняти.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.08.2023 у справі №300/3771/22.

Відтак позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Сокільницької сільської ради №619 від 06.02.2023 «Про зобов`язання Головицько-Басівської сільської ради розглянути на найближчій сесії заяву ОСОБА_1 від 24.09.2009 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки приватну власність» та зобов`язання Сокільницьку сільську раду прийняти рішення про надання дозволу на розробку документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 відповідно до заяви від 24.09.2009, задоволенню не підлягають у зв`язку з існування прямої заборони на прийняття таких рішень, встановленої пп. 5 п. 27 Розділу Х Перехідні положення ЗК України.

Притім, суд наголошує, що позивач після закінчення воєнного стану в Україні не позбавлений можливості отримати у встановленому порядку відповідні дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Також позивач просить визнати дії та бездіяльність Сокільницької сільської ради, щодо тривалого не розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.09.2009 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у приватну власність, не на підставі, та не у спосіб, що передбачено чинним законодавством, у такій відмові протиправними. При цьому покликається на те, що його заява не розглянута протягом 14 років, а саме з 24.09.2009 по момент звернення до суду.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Поряд з цим, суд зауважує, що питання розгляду заяви позивача від 24.09.2009 вже неодноразового було предметом судового розгляду, зокрема у справах №876/1085/15, №380/378/20.

Оскражуване рішення прийняте на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 у справі №380/378/20, яким зобов`язано Годовицько-Басівську сільську раду розглянути на найближчій сесії заяву ОСОБА_1 від 24.09.2009 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі позивачу земельної ділянки у приватну власність.

Ухвалою суду від 06.10.2022 замінено боржника по виконанню виконавчого листа №380/378/20, який виданий 13.09.2022 року Львівським окружним адміністративним судом, з Годовицько-Басівської сільської ради () на його правонаступника Сокільницьку сільську раду ().

Відтак, обов`язок у Сокільницької сільської ради щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 у справі №380/378/20 виник вже після 06.10.2022.

Сокільницька сільська рада 06.02.2023 прийняла рішення №619 «На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 у справі №380/378/20 в частині зобов`язання Годовисько-Басівської сільської ради розглянути на найближчій сесії заяву ОСОБА_1 від 24.09.2009 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки в приватну власність»

Частиною 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 №280/97 ВР передбачено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

З огляду на наведене, судом не встановлено тривалого не розгляду заяви позивача від 24.09.2009 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у приватну власність, відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Покликання позивача на несвоєчасність розгляду заяви Годовицько-Басівською сільською радою суд не враховує, оскільки це не входить в межі спірних правовідносин, які виникли між позивачем та Сокільницькою сільською радою.

Також позивач вказує про те, що оскаржуване рішення не містить доказів того, що саме заява від 24.09.2009 була розглянута та за результатами розгляду було зроблено відповідний висновок.

Однак, суд вказує, що оскаржуване рішення прийняте на виконання рішення суду, яким зобов`язано відповідача розглянути на найближчій сесії заяву позивача від 24.09.2009 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі позивачу земельної ділянки у приватну власність.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить переконання про відсутність підстав для задоволення позову.

Також позивач просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Втім, з огляду на висновок суду про відстуність підстав для задоволення позовних вимог, таке клопотання також задоволенню не підлягає.

Щодо судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, такі не належить стягувати з відповідача.

Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Сокільницька сільська рада (Львівська обл., с. Сокільники, вул. Січових Стрільців, 1; ).

СуддяСидор Наталія Теодозіївна