Справа № 340/7182/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 340/7182/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Кропивницької митниці Держмитслужби на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 ( суддя першої інстанції Притула К.М.) в адміністративній справі №340/7182/23 за позовом Приватного підприємства Торговий дім Золота миля до Кропивницької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Торговий дім «Золота миля» звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить визнати противоправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UА901000/2023/000025/2 від 22.03.2023 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА901020/2023/000049.

Стягнути з Кропивницької митниці Держмитслужби на користь Приватного підприємства «Торговий дім «Золота миля» судові витрати на послуги адвоката у сумі 5 000,00 грн та судовий збір всього у сумі 5 368,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Кропивницької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та безпідставним, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів і обраного методу її визначення. Оскільки картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від зазначеного відповідного рішення, то останнє також є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга містить виклад обставин прийняття рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які є предметом позову, та фактично повторює зміст відзиву на позовну заяву.

Доводи апелянта зводяться до неврахування судом першої інстанції, що поставка оцінюваного товару проводиться на підставі контракту від 24.10.2016 № BO-103-241016 укладеного між ПП «Торговий Дім «Золота Миля» та компанією Inter-Continental Oils & Fats Pte. Ltd Сінгапур, специфікації від 28.10.2022 № 96, комерційного інвойсу від 27.12.2022 № SPF22/2029 на умовах поставки FCA Belawan Індонезія. Відправником та виробником товару є PT. MUSIM MAS (Індонезія). Тобто зовнішньоекономічна операція має посередницький характер. В специфікації №96 від 28.10.2022 зазначено, що строк відвантаження товару не пізніше 16.12.2022. Згідно наданих до митного оформлення документів, завантаження здійснено 27.12.2022, дата видачі коносаменту - 07.02.2023 №223547303. В наданому комерційному інвойсі від 27.12.2022 № SPF22/2029 відсутнє посилання на специфікацію від 28.10.2022 № 96 до контракту № BO-103-241016 від 24.10.2016, якою встановлена ціна товару. В поданих до митного оформлення документах, наявні лише два документа, заявлених в графі 44 МД за кодом 3004 (рахунки - фактури про надання транспортно експедиційних послуг) від 02.02.2023 № та від 27.02.2023 № на суму 2876,77 USD та 3200,00 USD, що стосуються виключно про наданих послуг MAERSK A/S від порту відправки Belawan до порту призначення Gdasnsk. Тобто відсутня складова про надання транспортно експедиційних послуг від порту призначення Gdasnsk (Гливице Порт) до митного кордону України пункт пропуску «Мостиська Пшемисль» (Медика), що передбачено пунктом «наземне транспортування контейнерів підрядниками Перевізника до кінцевого пункту призначення» частини 3.1 «Перевізник організовує» договору від 20.09.2021 № UA00069121 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів. Згідно залізничної накладної, заявленої в 44 графі МД за кодом 0722 від 07.03.2023 № 33946504 оплату провізних платежів по території Польщі здійснює перевізник ПКП Каптрэйн Польська. Документи, що надають повноваження для здійснення ПКП Каптрэйн Польська до митного оформлення не надавались. До митного оформлення надано лише договір від 20.09.2021 № UA00069121 укладений між Maersk A/S та ПП`Торговий Дім`Золота Миля». Слід відмітити, що в рахунках від 02.02.2023 № та від 27.02.2023 № відсутнє посилання на даний договір. Виявлені обставини у сукупності унеможливлюють здійснити перевірку числових значень відповідних витрат. З урахуванням зазначеного, подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Приватне підприємство "Торговий дім "Золота миля", код ЄДРПОУ - 34470937, зареєстровано відповідно до норм діючого законодавства як суб`єкт господарювання.

20.03.2023 року ПП «Торговий Дім «Золота Миля» було подано до Кропивницької Держмитслужби електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 23UA80U1 щодо оформлення товару Рафінований відбілений, дезодорований гідрогенізований пальмоядровий стеарин JADECHOC (тверда) фракція пальмоядрової олії), вмст вільних жирних кислот 0,02 %, не текстурований, потребує темперування, призначений для виготовлення харчових продуктів, в упаковці масою нетто 20 кг., в кількості 21600,00 кг., що надійшов в рамках контракту № ВО-103-241016 від 24.10.2016 з Компанією Inter-Continental Oils & Fats Pte. Ltd (Сингапур).

Специфікацією №96 від 28.10.22 до № ВО-103-241016 від 24.10.2016 передбачено поставку Рафінований відбілений, дезодорований гідрогенізований пальмоядровий стеарин JADECHOC в кількості 43200,00 кг., ціна товару 1,71 дол. США/кг, загальною вартістю 73872,00 дол. США на умовах поставки - FCA, Belawan Port, Індонезія (INCOTERMS 2020). Строк відвантаження товару грудень 2022. Умови оплати за поставку даної партії товару - 50% передплата до відвантаження та 50% вартості сплачується протягом 10 днів від дати складання Коносаменту з моменту отримання документів на відвантаження, зазначених в параграфі 8 контракту № ВО-103-241016 від 24.10.2016.

На підтвердження заявленої у митній декларації №23UA13U0 від 14.03.23 митної вартості товару, яка становить 39 974,39 доларів США та відповідно 1461807,48 грн. разом з декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи: Пакувальний лист SPF22/2029 від 27.12.2022; Проформа інвойс SC/22/1251-(1) від 28.10.2022; Інвойс SPF22/2029 від 27.12.2022; Коносамент 223547303 від 07.02.2023; Жд накладна 33946504 від 07.03.2023; СМR830662 від 18.03.2023; Т1 MRN23PL322080NU5QBA28 від 22.02.223; Сертифікат про походження товару 0061604/MDN/2022 від 30.12.2023; Платіжне доручення №248 від 17.11.2022; Платіжне доручення №305 від 20.01.2023; Транспортний рахунок від 02.02.2023; Транспортний рахунок від 27.02.2023; Платіжне доручення про оплату транспортних витрат 325 від 10.02.2023; Платіжне доручення про оплату транспортних витрат 348 від 14.03.2023; Біржеві котування б.н. від 29.10.2022; Контракт ВО-103-241016 від 24.10.2016; Специфікація 96 від 28.10.2022; Додаткова угода 1 від 28.12.2018; Додаткова угода 2 від 01.04.2021; Додаткова угода 3 від 22.06.2021; Транспортний договір UA00069121 від 20.09.2021; Сертифікат про відсутність ГМО б.н. від 27.12.2022; Висновок митної лабораторії -0085 від 14.03.2023; Сертифікат аналізу SC/22/SPF1251(1) від 27.12.2022; Ветеринарний сертифікат б.н. від 28.12.2022; Декларація виробника б.н. від 30.12.2022; Лист про розподіл партії 17.03.2022; Лист б.н. від 02.01.2023; Експортна митна декларація 070648 від 23.12.2022.

20.03.2023 року митницею було направлено Повідомлення б/н до МД №23UA80U1 декларанту (а.с. 84-86), в якому зазначено, зокрема, що:

- Поставка оцінюваного товару проводиться на підставі контракту від 24.10.2016 № ВО-103-241016 укладеного між ПП «Торговий Дім «Золота Миля» та компанією Inter-Continental Oils & Fats Pte. Ltd (Сингапур), специфікації від 28.10.2022 №96, комерційного інвойсу від 27.12.2022 № SPF22/2029 на умовах поставки FСА Веlavan Індонезія. Відправником та виробником товару є РТ. Musim Mas (Індонезія). Тобто зовнішньоекономічна операція має посередницький характер;

- В специфікації № 96 від 28.10.2022 зазначено, що строк відвантаження товару не пізніше 16.12.2022. Згідно наданих до митного оформлення документів, завантаження здійснено - 27.12.2022, дата видачі коносаменту - 07.02.2023 №223547303;

- В наданому комерційному інвойсі від 27.12.2022 № SPF22/2029 відсутнє посилання на специфікацію від 28.10.2022 № 96 до контракту № ВО-103-241016 від 24.10.2016, якою встановлена ціна товару;

- В поданих до митного оформлення документах, наявні лише два документа, заявлених в графі 44 МД за кодом 3004 (рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг) від 02.02.2023 № та від 27.02.2023 № на суму 2876,77 USD та 3200,00 USD, що стосуються виключно про надання послуг MAERSK A/S від порту відправки Веlavan до порту призначення Gdansk. Тобто відсутня складова про надання транспортно-експедиційних послуг від порту призначення Gdansk (Гливице порт) до митного кордону України пункту пропуску «Мостицька Пшемишль» (Медика), що передбачено пунктом «наземне транспортування» контейнерів підрядниками Перевізника до кінцевого пункту призначення» частини 3.1 «перевізник організовує» договору від 20.09.2021 №UA00069121 на перевезення зовнішньоторгівельних вантажів;

- Згідно залізничної накладної, заявленої в 44 графі МД за кодом 0722 від 07.03.2023 №33946504 оплату провізних платежів по території Польщі здійснює перевізник КПК Каптрейн Польська. Документи, що надають повноваження для здійснення ПКП Каптрейн Польська до митного оформлення не надавались. До митного офрмлення надано лише договір від 20.09.2021 № UA00069121 укладений між MAERSK A/S та ПП «Торговий Дім «Золота Миля».

Все зазначене унеможливлює здійснити перевірку числових значень відповідних витрат. Таким чином, контроль перевірки числового значення заявленої митної вартості товарів з урахуванням заявлених умов поставки, на підставі наданих до митного оформлення документів в повному обсязі неможливо.

22.03.2023 (вих. № 23/12/66) ПП «Торговий Дім «Золота Миля» були надані митному органу додаткові документи та пояснення (а.с.87-90) в яких зазначено, що згідно наданих декларантом документів можливо визначити всі складові митної вартості оцінюваних товарів за ціною угоди, а декларантом надано вичерпний перелік документів згідно норм митного Кодексу України щодо підтвердження складових частин заявленої митної вартості оцінюваного товару за ціною угоди та методу її визначення, а саме:

- Щодо строку відвантаження товару - у Сертифікації встановлений термін відправки грудень 2022 (запланована дата 16.12.2022). Проте оскільки у Продавця була відсутня можливість відправити Товар в цей строк, про що Покупець був повідомлений та надав згоду на продовження, вантаж був відправлений у грудні 2022, що не суперечить Специфікації № 96 від 28.10.2022;

- В комерційному інвойсі від 27.12.2022 № SPF22/2029 відсутнє посилання на специфікацію від 28.10.2022 № 96 до контракту № ВО-103-241016 від 24.10.2016, в інвойсі вказана ціна товару, об`єм, вартість, умови сплати за товар, всі ці данні ідентичні специфікації № 96. Також в комерційному інвойсі від 27.12.2022 № SPF22/2029 є посилання на номер контракту № ВО-103-241016 від 24.10.2016, а специфікація, це додаток до контракту та його невід`ємна частина;

- Додатково надано Висновок ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» №333 від 21.03.2023, згідно з яким, рівень ціни на Рафінований вибілений дезодорований гідрогенізований пальмовий стеарин, що імпортується згідно з комерційними інвойсами в т.ч. 27.12.2022 № SPF22/2029, Специфікація №96 від 28.10.2022 FСА Міжнародний контейнерний термінал Веlavan Індонезія не нижче кон`юнктури ринку.

Також додані додаткові документи, а саме: Прайс лист б.н від 28.10.22; Платіжне доручення що підтверджує вартість перевезення 325 від 10.02.2023; Платіжне доручення що підтверджує вартість перевезення 348 від 14.03.2023; Платіжне доручення про оплату за товар 248 від 17.11.2022; Платіжне доручення про оплату за товар 305 від 20.01.2023; Висновок ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» № 333 від 21.03.2023.

Того ж дня, 22.03.2023 Кропивницькою митницею Державної митної служби України було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901020/2023/000049 та прийнято рішення про коригування митної вартості №UА901020/2023/000025/2. Цінової інформації (ціни договорів) щодо вартості ідентичних товарів в розумінні статті 59 та з урахуванням ст.61 МКУ у максимально наближений до дати експорту оцінюваного товару в Україні термін у митниці не виявлено (згідно даних ПІК "Інспектор"), у зв`язку з чим митну вартість товару визначено за ціною ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Позивач, вважаючи зазначені рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи спірні правовідносини, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено статтею 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

Згідно з частинами восьмою дев`ятою цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Статтею 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

Згідно з частиною шостою цієї статті митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як зазначено вище, підставою для коригування митної вартості товару є встановлення в ході здійснення митного контролю наявності розбіжностей в поданих для митного оформлення документах, які, на думку відповідача, унеможливлюють перевірку числового значення митної вартості імпортованого товару.

Судом встановлено, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару подані документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару митницею встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Зауваження митного органу, що надані декларантом до митного оформлення копії платіжних доручень від 10.02.2023 №325 та від 14.03.2023 №348 не містять відповідних відміток уповноважених осіб банку щодо виконання документів.

Відповідно до статті пункту 4 частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено.

В цьому випадку надані до митного оформлення банківські платіжні документи ідентифікується з оцінюваною партією товару, відповідно, відсутність відміток банківської установи не є підставою для сумніву у заявленій декларантом митної вартості та жодним чином не впливає на числові значення складових митної вартості.

Відповідачем не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації щодо складових митної вартості товару.

Подані декларантом до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була сплачена за товар.

Верховним Судом у постанові від 23 липня 2019 року в справі № 1140/3242/18 зазначено, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Враховуючи приведені обставини, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості.

Також апелянтом зазначається про не надання декларантом додатково витребуваних документів.

Суд з цього приводу також погоджується із висновком суду першої інстанції, що хоча митний орган і має повноваження витребувати додаткові документи, але такі повноваження, відповідно до статті 53 МК України обумовлені необхідністю перевірки правильності визначення митної вартості, тобто митний орган може витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

В цьому випадку декларантом надано до митного оформлення документи, які дозволяли ідентифікувати поставлений товар, а також дозволяли обчислити та перевірити митну вартість, заявлену декларантом, тому є цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що сам факт не подання декларантом додаткових документів не міг бути підставою для відмови в митному оформленні товару, з урахуванням того, що митним органом не обґрунтовано, яким чином додатково витребувані документи могли б вплинути на митну вартість товару.

Суд вказує, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за основним методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Такий висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 11 вересня 2012 року (реєстраційний № 26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень), а також в постанові від 31 березня 2015 року в справі № 21-53а15, відповідно до якого митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за основним методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів відповідач повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов`язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.

Пунктом 2(b) статті VII ГААТ 1947 встановлено, що від "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Суд не піддає сумніву право митного органу контролювати митну вартість, заявлену декларантом, але такий контроль повинен здійснюватися в межах повноважень, наданих діючим законодавством. При цьому враховується, що статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року визначено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таким, що ставить під сумнів право податкових адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Статтею 57 МК України встановлені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до частини першої якої визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Згідно з частиною другою статті 57 МК основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частинами третьою п`ятою цієї статті передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

За приписами статті 64 МК України, яка регулює питання застосування резервного методу, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Оцінюючи правомірність застосування митним органом другорядного методу визначення митної вартості (резервного методу, метод 2-ґ), суд зазначає, що визначення митної вартості відповідачем за другорядним методом 2-ґ за митними деклараціями, зазначеними у рішенні про коригування митної, є безпідставним, оскільки у оскарженому рішенні про коригування митної вартості не наведено мотивів щодо того, що товари за приведеними митними деклараціями та митною декларацією, поданою позивачем, є подібними або аналогічними, мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними, не зазначено постачальників, умови поставки за вказаною декларацією та характер контрактів (прямий чи посередницький), які впливають на числові значення митної вартості товарів, а також що час експорту збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, а оскаржене рішення містить лише посилання на те, що митна вартість товарів, визначена митним органом, ґрунтується на митній вартості подібного (аналогічного) товару з розрахунку вищою, ніж визначено позивачем, митною вартістю.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено, що при коригуванні митної вартості застосована митна вартість товарів, який має однакові характеристики, умови поставки є схожими, відповідно, така митна вартість є співставною із митною вартість спірних товарів та може бути застосована при коригуванні митної вартості оцінюваних товарів.

На підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає частині другій статті 53 МК України, з урахуванням умов поставки товару, відповідач мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребовування додаткових документів.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару за ціною договору.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Відповідачем не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість і спроможність визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у статті 58 Митною кодексу України.

Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування основного методу, не спростовані відповідачем.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кропивницької митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 в адміністративній справі №340/7182/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 10 квітня 2024 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров