Справа № 300/8927/23
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" квітня 2024 р. справа № 300/8927/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
Представник Юрчук С.В. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про
визнання протиправними дій щодо неврахування позивачу до загального стажу часу догляду за дитиною з інвалідністю з 01.01.2002 по 31.12.2006;
зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до загального стажу час догляду за дитиною з інвалідністю з 01.01.2002 по 31.12.2006.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Залучено до участі в справі Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, як другого відповідача.
Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, оскільки безпідставно не зараховано до загального стажу позивача період догляду за дитиною з інвалідністю з 01.01.2002 по 31.12.2006.
18.01.2024 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.42, 44). Згідно відзиву відповідач щодо задоволення позовної заяви заперечив, вказавши, що підставою для винесення рішення про відмову в призначенні пенсії за віком слугувало те, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж, оскільки згідно із наданими документами страховий стаж позивача становить 11 років 7 місяців 12 днів. Представник відповідача просив суд в задоволенні позову відмовити з обґрунтувань безпідставності позовної вимоги.
22.01.2024 до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив, відповідно до якої позивач не погоджується з аргументами відповідача. Зазначено, що позивач здійснювала догляд за дочкою у період з 1999 по 2010 рік. Весь цей час вона отримувала допомогу в Управлінні соціального захисту населення Косівської районної державної адміністрації. Однак, нещодавно позивачці стало відомо, що період із 01.01.2002 по 31.12.2006 до страхового стажу їй не зараховано (а.с.42, 44).
Ухвалу про відкриття провадження доставлено до електронного кабінету відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.37).
16.01.2024 представник Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області направив суду клопотання про долучення доказів (а.с.38).
Правом на подання відзиву на позов, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не скористалося.
Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.11.2023 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 , довідки МСЕК від 26.02.2020 Серії 12 ААБ № 394391, медичних висновків від 29.06.2004 № 49/04, від 20.11.2008 № 277 дочка позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю з дитинства по слуху ІІІ групи без переогляду. Існуюче захворювання та паталогічний стан відповідають розділу ІХ пункту 3.1 Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 № 454/471/516 (а.с.21-27).
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та військового збору ОСОБА_1 у спірний період:
з 2002 року по 2004 рік відсутня інформація про доходи;
за І квартал 2005 року нараховано та виплачено позивачу соціальні виплати з відповідних бюджетів;
за ІІ квартал 2005 року відсутня інформація про доходи;
за ІІІ-ІV квартали 2005 року нараховано та виплачено позивачу соціальні виплати з відповідних бюджетів;
за І-ІІІ квартали 2006 року нараховано та виплачено позивачу соціальні виплати з відповідних бюджетів;
за ІV квартал 2006 року відсутня інформація про доходи (а.с.27-29).
Відповідно до повідомлення Управління соціального захисту населення Косівської районної державної адміністрації від 28.08.2023 № Л/618/08-38/14 в Управлінні соціального захисту населення Косівської районної державної адміністрації ОСОБА_1 у період з 01.01.2002 по 31.12.2006 соціальна допомога на особу з інвалідністю з дитинства до 18-ти років не призначалась і не виплачувалась (а.с.13).
Позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Косівської районної державної адміністрації з заявою від 06.09.2023, в якій зазначено, що позивач здійснювала догляд за своєю дочкою ОСОБА_3 - особою з інвалідністю з дитинства, ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 31.08.1999 позивачу, як особі, що веде догляд Управлінням соціального захисту населення було призначено щомісячну виплату. Такий догляд позивач здійснювала із 1999 по 2010 рік, до досягнення дитиною повноліття. Просила повідомити причину незарахування до страхового стажу періоду догляду за дитиною з інвалідністю з 01.01.2002 по 31.12.2006 (а.с.14).
На звернення від 06.09.2023 Управління соціального захисту населення Косівської районної державної адміністрації відповіддю від 13.09.2023 № Л/643/08-38/14, повідомило позивача, що в Управлінні соціального захисту населення Косівської райдержадміністрації, державна соціальна допомога на дитину з інвалідністю віком до 18 років в період з 01.01.2002 по 31.12.2006 не призначалася і не виплачувалася. Про причину не зарахування періоду з 01.01.2002 по 31.12.2006 до страхового стажу радило звернутися в Пенсійний фонд України в Косівському районі (а.с.15).
За результатом розгляду звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповіддю від 17.10.2023 повідомило, що враховуючи, що позивач не зверталася із заявою про призначення пенсії рекомендувало позивачу звернутися особисто у відділ обслуговування громадян з трудовою книжкою, паспортом ідентифікаційним кодом та іншими необхідними документами для вирішення питання щодо визначення права на пенсію (а.с.16, 17).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.
Отже, право на дострокову пенсію за віком мають матері, які виховали осіб з інвалідністю з дитинства до шестирічного віку (після досягнення матір`ю 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу).
Відповідно до п. 9 ст. 11 Закону № 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, один із прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.
Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пунктом "є" ч. 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.
Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 10 Порядку № 637 передбачено, що час догляду за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, встановлюється на підставі: інформації про отримання допомоги, компенсації за догляд за такою особою, одержаної органами Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення, або акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю I групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю). Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних. Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів соціального захисту населення або Пенсійного фонду України та інші документи. Документами, що підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження, паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу.
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 , довідки МСЕК від 26.02.2020 Серії 12 ААБ № 394391, медичних висновків від 29.06.2004 № 49/04, від 20.11.2008 № 277 дочка позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю з дитинства по слуху ІІІ групи без переогляду. Існуюче захворювання та паталогічний стан відповідають розділу ІХ пункту 3.1 Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 № 454/471/516 (а.с.21-27).
Враховуючи те, що час догляду позивачем за дитиною з інвалідністю з 01.01.2002 по 31.12.2003 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача згідно пункту "є" частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсійним органом безпідставно не зараховано вказаний період до її страхового стажу.
Як встановлено, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та військового збору ОСОБА_1 у спірний період з 2004 по 2006 рік здійснені наступні соціальні виплати: за 2004 рік відсутня інформація про доходи; за І квартал 2005 року нараховано та виплачено позивачу соціальні виплати з відповідних бюджетів; за ІІ квартал 2005 року відсутня інформація про доходи; за ІІІ-ІV квартали 2005 року нараховано та виплачено позивачу соціальні виплати з відповідних бюджетів; за І-ІІІ квартали 2006 року нараховано та виплачено позивачу соціальні виплати з відповідних бюджетів; за ІV квартал 2006 року відсутня інформація про доходи (а.с.27-29).
Таким чином, у зазначеному періоді позивач на підставі п. 9 ст. 11 Закону № 1058-IV підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, оскільки фактично здійснювала догляд за дитиною з інвалідністю, будучи працездатною не працювала та отримувала допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.
Вказані обставини, які встановлені судом, не досліджувались пенсійним органом при прийнятті рішення про відмову позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-IV, оскільки жодних обґрунтувань таке рішення не містить.
Однак, відповідачами не доведено вирішення питання про зарахування позивачу до загального стажу часу догляду за дитиною з інвалідністю з 01.01.2002 по 31.12.2006.
Таким чином, відповідачем за результатами розгляду заяви позивача від 24.11.2023 прийнято необґрунтоване рішення та безпідставно не зараховано час догляду за дитиною з інвалідністю до страхового стажу.
Позивачем заявлені позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо неврахування позивачу до загального стажу часу догляду за дитиною з інвалідністю з 01.01.2002 по 31.12.2006 та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до загального стажу час догляду за дитиною з інвалідністю з 01.01.2002 по 31.12.2006.
Водночас вказані позовні вимоги заявлені позивачем з метою підтвердження достатнього страхового стажу для призначення пенсії згідно пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV .
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору за подання позовної заяви в електронній формі, слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 700,00 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023 про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV та прийняти рішення щодо врахування часу догляду за дитиною з інвалідністю за період з 01.01.2002 по 31.12.2006 до страхового стажу та призначення пенсії із урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.