Справа № 520/4188/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 квітня 2024 року № 520/4188/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії № 28 від 13 грудня 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 згідно його трудової книжки (серія) НОМЕР_1 : періоду навчання з 01.09.1978 року по 20.07.1981 рік; періоду роботи з 01.06.2000 року по 31.12.2003 рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області призначити пенсію за віком з дати звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України - 12.12.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що бездіяльність відповідача та рішення про відмову у призначенні пенсії № 28 від 13 грудня 2023 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Вказане, на думку позивача, свідчить про порушення його прав.

Ухвалою суду від 20.02.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому представником відповідача вказано, що позивачу було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки необхідний страховий стаж становить 21 рік 00 місяців 12 днів, для визначення права 23 роки 10 місяців 17 днів, а за доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплома НОМЕР_2 , оскільки неможливо визначити дату початку навчання, та не враховано період підприємницької діяльності з 01.06.2000 по 31.12.2003, оскільки згідно довідки ГУ ДПС у Харківській області №55484/6/20-40-24-15-11 від 01.11.2023 не підтверджено сплату страхових внесків.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29 червня 2023 року виповнилося 60 років, у зв`язку з чим він на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до діючого законодавства.

За результатами розгляду поданої заяви, рішенням про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.12.2023 року №28 відмовлено в призначенні пенсії.

Зі змісту вказаного рішення відповідача вбачається зазначення про те, що дата народження заявника 29.06.1963 року, дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 12.12.2023, пенсійний вік визначений згідно із п. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 60 років; вік заявника - 60 років 05 місяців 13 днів; необхідний страховий стаж 30 років; страховий стаж особи становить 21 рік 00 місяців 12 днів, для визначення права 23 роки 10 місяців 17 днів. Також вказано, що за результатом розгляду документів, доданих до заяви встановлено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди навчання згідно диплома НОМЕР_2 , оскільки неможливо визначити дату початку навчання; також до періодів страхового стажу не зараховано період підприємницької діяльності за період з 01.06.2000 року по 31.12.2003 рік, оскільки згідно довідки ГУ ДПС в Харківській області № 55484/6/20-40-24-15-11 від 01.11.2023 року не підтверджено сплату страхових внесків. Відтак позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно до п.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідного страхового стажу.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області при прийнятті спірного у цій справі рішення було вказано на відсутність необхідного стажу та зазначено про не зарахування до страхового стажу позивача періоду ведення підприємницької діяльності з 01.06.2000 до 31.12.2003 через відсутність відомостей про систему оподаткування підприємницької діяльності та сплату внесків до Пенсійного фонду України.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач просив визнати протиправною бездіяльність відповідача та визнати протиправним і скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії № 28 від 13 грудня 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, зокрема, і в частині не зарахування страхового стажу згідно його трудової книжки (серія) НОМЕР_1 , а саме періоду роботи з 01.06.2000 року по 31.12.2003 рік.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також у тому числі: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 03.10.2017 № 2148-VIII розділ XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктом 3-1 до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 793 доповнено п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Водночас, відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.10.2005 № 22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Таким чином, до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за наступних умов:

- з 01.01.1998 по 31.12.2003 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків,

- з 01.01.2004 по 31.12.2017 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску), що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Підставою для зарахування періодів здійснення діяльності з 01.06.2000 по 31.12.2003 до страхового стажу позивача є: докази за умови перебування на спрощеній системі оподаткування довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або свідоцтво про сплату єдиного податку, або патент про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, в іншому випадку довідка, видана податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку.

Отже, для зарахування трудового стажу з 01.06.2000 по 31.12.2003 необхідною є наявність доказів сплати страхових внесків за вказаний період.

Однак ні до відповідача, ні до суду не було надано доказів сплати страхових внесків за вказаний період, що також підтверджується і довідкою ГУ ДПС в Харківській області №55484/6/20-40-24-15-11 від 01.11.2023 року.

Так згідно довідки ГУ ДПС в Харківській області №55484/6/20-40-24-15-11 від 01.11.2023 року позивач перебував на обліку в контролюючому органі як фізична особа-підприємець з 24.02.1994 до 30.03.2018 року, інформація щодо системи оподаткування та сплати податків і зборів за період з 24.02.1994 31.12.2009 в ІКП «Податковий блок» відсутня; відповідно до наявних інформаційних баз та наданих до заяви документів (звіти суб`єкта малого підприємництва фізичної особи - платника єдиного податку, квитанції про сплату податків, тощо) ФОП ОСОБА_1 здійснював діяльність: з 24.02.1994 до 31.12.1999, з 01.10.2012 до 30.09.2014, з 01.01.2018 до 30.03.2018 на загальній системі оподаткування; з 01.01.2000 до 30.09.2012, з 01.10.2014 до 31.12.2017 на спрощеній системі оподаткування (платник єдиного податку).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача.

Аналогічного висновку дійшов і Другий апеляційний адміністративний суд у постанові від 27.02.2024 року у справі №520/6119/23.

Щодо наявності підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1978 року до 20.07.1981 року у Куп`янському МПТУ №34, суд зазначає наступне.

В трудовій книжці серії НОМЕР_1 , складеній на ім`я позивача, міститься запис про те, що до вступу на підприємство, яке видало трудову книжку, навчався у Куп`янському МПТУ №34 з 1.09.1978 р. до 20.07.1981 р., а також зазначено, що вказаний запис внесено на підставі «атестат №».

Водночас у спірному у цій справі рішенні вказано, що період навчання позивача не зараховано згідно диплома НОМЕР_2 .

До матеріалів позовної заяви позивачем не долучено копії вказаного диплома або будь-яких інших документів на підтвердження проходження у вказаному навчальному закладі.

Надаючи оцінку вказаному суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Статус навчального закладу слід визначати з огляду на законодавство, що діяло на час навчання особи.

На момент навчання позивача правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» від 28.06.1974 № 2778-VIII.

Згідно із ст. 42 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» професійно-технічні навчальні заклади є основною школою професійно-технічної освіти молоді і формування гідного поповнення робітничого класу. До професійно-технічних навчальних закладів (училищ, професійних шкіл) приймаються громадяни СРСР, які закінчили восьмирічну або середню загальноосвітню школу.

Особам, які закінчили професійно-технічні навчальні заклади, присвоюється відповідна кваліфікація (розряд, клас, категорія) з професії і видається атестат встановленого зразка, а тим, хто добився особливих успіхів у навчанні при зразковій поведінці, - атестат з відзнакою. Особам, які закінчили середні професійно-технічні училища, видається диплом про присвоєння кваліфікації з професії і здобуття середньої освіти, а тим, хто особливо відзначився, - диплом з відзнакою (стаття 48 Закону № 2778-VIII).

З аналізу вказаних вище норм вбачається, що відповідач при дослідженні поданих позивачем документів під час вирішення питання про врахування до страхового стажу позивача періоду його навчання мав дослідити питання подальшої роботи позивача за фахом, що здійснено не було.

Натомість зі змісту спірного у цій справі рішення вбачається, що не врахування періоду навчання позивача відбулось з огляду на неможливість визначення дати початку навчання.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Наведене узгоджується також з положеннями ч. 1 ст. 48 Кодексу законів про працю України.

Пунктом 8 Порядку №637 визначено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Відповідно до п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як встановлено під час розгляду справи фактичною підставою для незарахування періоду навчання позивача послугували обставини наявності недоліків у заповненні трудової книжки позивача.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі - Інструкція № 162), що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи вчиняються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Позивач, який у спірному випадку був працівником, не може нести відповідальність за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.02.2018 року по справі №687/975/17.

Відтак, відповідальність за організацію ведення обліку бухгалтерських документів покладається на роботодавця, а тому формальні неточності в записах щодо роботи позивача, які містяться в документах, не можуть мати негативних наслідків для особи, щодо якої такі документи складені.

Водночас, суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний страховий стаж, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

При цьому суд зазначає, що в обґрунтування власної правової позиції представник відповідача у поданому до суду відзиві на позов послався н а позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 04.03.2020 року у справі.

Однак, Суд не бере до уваги посилання на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 04 березня 2020 року у справі №155/1180/17 (предмет спору стосувався незарахування трудового стажу позивача на посаді водія, оскільки подана трудова книжка містила відомості про період роботи, який не був засвідчений печаткою роботодавця), так як обставини цієї справи та вказаної виникли за різних фактичних обставин, у різні періоди часу з урахуванням різного законодавчого регулювання та його застосування.

Суд наголошує, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, їхніх повноважень, об`єкта, предмета правового регулювання відносин, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їхньої подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Враховуючи відсутність інших доводів та доказів на підтвердження відсутності підстав для зарахування вказаного періоду навчання позивача, суд доходить висновку, що останній належить зарахувати до страхового стажу позивача.

Водночас, враховуючи обставини встановлення судом під час розгляду справи обставин порушення прав позивача, суд вважає що належним способом захисту прав останнього є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії № 28 від 13 грудня 2023 року в частині не зарахування до страхового стражу позивача періоду навчання з 01.09.1978 року по 20.07.1981 рік.

Враховуючи встановлення під час розгляду справи обставин здійснення відповідачем розгляду заяви позивача про призначення пенсії та прийняття за результатом такого розгляду рішення, що свідчить про вчинення відповідачем активних дій, суд вважає відсутніми підстави для визнання в цьому випадку протиправної бездіяльності в поведінці відповідача. У зв`язку з вказаним у задоволенні цієї частини позовних вимог позивача належить відмовити.

З огляду на встановлення під час розгляду справи обставин порушення прав позивача належним способом їх відновлення є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1978 року до 20.07.1981 року.

При цьому у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити пенсію за віком з дати звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України - 12.12.2023 року належить відмовити з огляду на їх передчасність та направленість на майбутнє.

В той же час належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.12.2023 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду у даній справі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, буд. 158Б, м. Запоріжжя, 69005) про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії № 28 від 13 грудня 2023 року в частині не зарахування до страхового стражу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1978 року по 20.07.1981 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1978 року до 20.07.1981 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.12.2023 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду у даній справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, буд. 158Б, м. Запоріжжя, 69005, ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.