Справа № 320/7868/24
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7868/24 Головуючий у І інстанції - Перепелиця А.М.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Василенка Я.М., Костюк Л.О.,

при секретарі: Руденко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Національного інституту стратегічних досліджень на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом Національного інституту стратегічних досліджень до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Національний інститут стратегічних досліджень звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати постанови Державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Загорського Ю.Ю. від 08.09.2023 ВП № НОМЕР_3 та ВП № НОМЕР_2 про відкриття виконавчого провадження;

- зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 від 08.09.2023, виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 від 08.09.2023, які розпочато як протиправні.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Національний інститут стратегічних досліджень подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року та направити справу для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

В апеляційній скарзі Національний інститут стратегічних досліджень посилався на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Апеляційна скарга мотивована також тим, що усі зазначенні у справі № 761/15112/22 постанови, прийняті Державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Загорським Ю.Ю від 08.09.2023 ВП № НОМЕР_2 та ВП № НОМЕР_3 в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відзиву Відповідача на апеляційну скаргу Національного інституту стратегічних досліджень до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 7 ст. 287 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників Позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року в цівільній справі № 761/15112/22 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Національного інституту стратегічних досліджень про стягнення компенсації за втрату частини доходу - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року - в частині відмови у задоволенні позовних вимог - скасовано. Ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Національного інституту стратегічних досліджень (, адреса місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Пирогова, 7А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) компенсацію за втрату частини доходу в сумі 1 463 (одну тисячу чотириста шістдесят три) гривень 84 коп. (ВП № НОМЕР_2).

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 12 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з Національного інституту стратегічних досліджень (, адреса місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Пирогова, 7А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 32 173 (тридцять дві тисячі сто сімдесят три) гривні 00 коп. (ВП № НОМЕР_3).

28 серпня 2023 року Шевченківським районним судом міста Києва видано відповідні виконавчі листи.

Постановою Державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Загорського Юрія Юрійовича від 08 вересня 2023 року відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 761/15112/22, виданого 28 серпня 2023 року Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення з Національного інституту стратегічних досліджень на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1 463,84 грн.

Також, постановою Державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Загорського Юрія Юрійовича від 08 вересня 2023 року відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 761/15112/22, виданого 28 серпня 2023 року Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення з Національного інституту стратегічних досліджень на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 32 173,00 грн.

Вважаючи вказані постанови протиправними, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній адміністративній справі суд першої інстанції виходив з того, що спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності Державного виконавця під час виконання судового рішення у справі № 761/15112/22, прийнятого на підставі Цивільного процесуального кодексу України, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин та склад учасників, суд першої інстанції дійшов висновку, що вирішення даного спору відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено ст. 287 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначено у Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Частиною 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності державного (приватного) виконавця щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 Цивільного-процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення, винесеного на підставі Цивільного процесуального кодексу України, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28 квітня 2022 року у справі №640/28341/21.

Щодо доводів Позивача, викладених в апеляційній скарзі, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані, колегія суддів зазначає наступне.

Так, Позивачем до апеляційної скарги було додано постанову Державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Загорського Юрія Юрійовича від 02 листопада 2023 року, якою відкрито виконавче провадження ВП № 73201000 з примусового виконання постанови № НОМЕР_3, виданої 08 вересня 2023 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованості в розмірі 3217,30 грн.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Позивач просить визнати протиправними та скасувати постанови Державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Загорського Ю.Ю. від 08.09.2023 ВП № НОМЕР_3 та ВП № НОМЕР_2 про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчих листів від 28.08.2023, виданих Шевченківським районним судом міста Києва у цивільній справі № 761/15112/22.

Таким чином, предметом спору у даній адміністративній справі є правомірність/протиправність постанов Державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Загорського Ю.Ю. від 08.09.2023 ВП № НОМЕР_3 та ВП № НОМЕР_2 про відкриття виконавчого провадження на виконання судового рішення у цивільній справі, а не оскарження постанов Державного виконавця в частині стягнення виконавчого збору.

Отже, зважаючи на викладене вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у даній адміністративній справі.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Національного інституту стратегічних досліджень, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 287, 308, 310, 315, 316, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Національного інституту стратегічних досліджень залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Я.М. Василенко

Л.О. Костюк