Справа № 380/19674/23
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Відокремленого підрозділу Державної податкової служби Головного управління ДПС у Львівській області від 01.05.2023 №0-1350.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю винесення ГУ ДПС у Львівській області оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, відповідно до якого позивачу нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. Зазначив, що є власником нежитлових приміщень під літ. Ш-1, загальною площею 978,6 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі укладених ним договорів оренди, частина нежитлових приміщень, загальною площею 212,2 кв. м, за вказаною адресою здаються ним в оренду. Оскільки лише певна частина об`єкту нерухомого майна здається в оренду, то визначена відповідачем у податковому повідомленні-рішенні від 01.05.2023 №0-1350 сума податкових зобов`язань на всю площу цього об`єкту, є безпідставною та необґрунтованою. Тому спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. Вказує, що пільги з податку на житлове нерухоме майно для фізичних осіб не надаються, зокрема якщо нерухоме майно використовується їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності). Позивач є фізичною особою-підприємцем, та зазначає, що здає приміщення в оренду. Проте доказів, що він використовує нежитлове приміщення за його функціональним призначення до суду не надав, а тому повинен сплачувати податок на нерухоме майно на загальних підставах. Якщо сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання. У разі отримання податкового повідомлення-рішення після встановленого строку платник не звільняється від обов`язку сплати податку. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою судді від 24.08.2023 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Вимоги ухвали позивачем виконано.

Ухвалою від 11.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачем 29.09.2023 (вх. №73955) подано клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву та 09.10.2023 (вх. №76013) подано відзив на позовну заяву.

Позивачем 26.02.2024 (вх. №3893ел) подано клопотання про ознайомлення із матеріалами справи та 05.03.2024 (вх. №18343) заяву про внесення додаткових відомостей.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №211474611 від 04.06.2020 ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень під літ. Ш-1, загальною площею 978,6 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець) та ТзОВ «ВКП «Антарес» (орендар) укладено договір оренди офісних приміщень №30/12/21-1 від 30.12.2021, відповідно до якого орендар зобов`язується прийняти в строкове користування офісні приміщення і зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату.

Відповідно до пункту 1.1. договору об`єкт, що орендується належить орендодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежитових приміщень №5714 від 25.07.2005.

Відповідно до пункту договору 1.2.2 площа оренди становить 150,2 м кв.

Між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець) та ТзОВ «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» укладено договори оренди офісних приміщень №03/14/18 від 30.08.2019 та №08/01/22 від 29.07.2022, відповідно до яких орендар зобов`язується прийняти в строкове користування офісні приміщення і зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату.

Відповідно до пункту 1.1. договорів об`єкт, що орендується належить Орендодавцю на праві власності на підставі: Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №5714 від 25.07.2005.

Відповідно до пункту 1.2.2 обох договорів площа оренди становить 62 м кв.

ГУ ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.05.2023 №0-1350, яким визначено зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості, (податковий період 2022 рік) в сумі 95 413 грн 50 к.

Податкове повідомлення-рішення від 01.05.2023 №0-1350 є предметом оскарження у справі з підстав протиправності.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Відповідно до підпункту 54.3.3. пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 54. 5 статті 54 Податкового кодексу якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 55.1 статті 55 Податкового кодексу податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 Податкового кодексу податок на майно належить до місцевих податків.

Згідно з підпунктом 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з підпунктами 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 266.5.1 статті 266 Податкового кодексу ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Отже, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є однією із складових податку на майно і належить до місцевих податків, визначених статтею 10 Податкового кодексу. Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу. Платниками податку на нерухомість є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, у власності яких перебуває відповідне майно.

Відповідно до підпункту 265.7.1 пункту 265.7 статті 265 Податкового кодексу обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника нерухомості.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 265.7.1 пункту 265.7 статті 265 Податкового кодексу та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 01 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Якщо сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання. У разі отримання податкового повідомлення-рішення після встановленого строку платник не звільняється від обов`язку сплати податку.

Відповідно до підпункту 14.1.129-1, пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень під літ. Ш-1, загальною площею 978,6 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , частину з яких, загальною площею 212,2 кв. м, він здає в оренду на підставі договорів оренди офісних приміщень №30/12/21-1 від 30.12.2021, №03/14/18 від 30.08.2019 та №08/01/22 від 29.07.2022.

Як слідує з податкового повідомлення-рішення від 01.05.2023 №0-1350, позивачу нараховано суму податкових зобов`язань в розмірі 95 413 грн 50 к. по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за ставкою податку 1084,5 грн на площу об`єкта 978,6 кв. м.

Позивач, підтверджуючи здачу в оренду частини об`єкту нерухомого майна, загальною площею 212,2 кв. м, стверджує про безпідставність нарахування спірного податку на всю площу об`єкта 978,6 кв. м, а також вказує на те, що належний йому на праві власності об`єкт нерухомого майна не є об`єктом оподаткування відповідно до пункту 266.2.2 статті 266 Податкового кодексу як будівля промисловості.

Даючи оцінку вказаним доводам позивача, суд виходить з такого.

Відповідно до підпункту є) пункту 266.2.2 статті 266 Податкового кодексу не є об`єктами оподаткування будівлі промисловості, віднесені до класу «Промислові та складські будівлі» (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що не підлягають оподаткуванню промислові та складські будівлі у разі дотримання двох умов: 1) ці будівлі використовуються суб`єктом господарювання за призначенням у своїй господарський діяльності та 2) не здаються власником в оренду, лізинг, позичку.

Позивачем до позовної заяви не подано жодних доказів ні на підтвердження належного ОСОБА_2 , до будівель промисловості класу «Промислові та складські будівлі» (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, ні на використання цього об`єкту нерухомості позивачем як суб`єктом господарювання за призначенням у своїй господарський діяльності.

Наявність таких документів у податкового органу судом також не встановлено.

Таким чином, доводи позивача про те, що належний йому об`єкт нерухомості не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Відповідно до пункту 266.7.3. статі 266 Податкового кодексу платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо:

об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

права на користування пільгою із сплати податку;

розміру ставки податку;

нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Судом не здобуто доказів звернення позивача до ГУ ДПС у Львівській області для проведення звірки даних щодо об`єкту нерухомості під літ. Ш-1, загальною площею 978,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з поданням документів на підтвердження належності такого об`єкту до будівель промисловості і права на користування пільгою із сплати податку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.05.2023 у справі №440/359/20, надання в оренду будівель промисловості не передбачає їх використання власником як виробничих одиниць промислового підприємства у своїй господарській діяльності, то підстав для застосування пільги, передбаченої підпунктом «є» пункту 266.2.2 статті 266 Податкового кодексу, до таких будівель немає, що у свою чергу, призводить до наявності у власника промислових приміщень обов`язку зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальних підставах та подання до контролюючого органу за місцем знаходження об`єкта оподаткування відповідних декларацій.

Встановлені судом фактичні обставини справи дають підстави стверджувати про обґрунтованість та правомірність прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 01.05.2023 №0-1350.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем вказані вимоги щодо доказування правомірності спірного податкового повідомлення-рішення виконано.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку податковому рішенню від 01.05.2023 №0-1350, суд дійшов висновку про його відповідність критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 КАС України для такого роду рішень, тому податковий орган при його прийнятті діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказане в сукупності зумовлює висновок суду про безпідставність позовних вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, буд. 35, м. Львів, 79026, код ЄДРПОУ ВП 43968090) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. П. Хома