Справа № 440/14605/23
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 квітня 2024 року

м. Київ

справа №440/14605/23

адміністративне провадження № К/990/12763/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Прокопенка О.Б.,

суддів: Соколова В.М., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу представника Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 - адвоката Косяк Наталії Вікторівни на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у справі №440/14605/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Гадячгаз" звернулося до суду з позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви від 19 жовтня 2023 року) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 15 вересня 2023 року та постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП НОМЕР_1 від 15 вересня 2023 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року, позов задоволено.

02 квітня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 - адвоката Косяк Наталії Вікторівни на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження виходячи з такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що в цій справі спір виник у правовідносинах з приводу рішення приватного виконавця.

За такого правового регулювання та обставин справи оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Такими чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у вказаній категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення, ухваленого за наслідком касаційного провадження, судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Водночас, у касаційній скарзі відсутнє посилання на те, що касаційна скарга стосується питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Оскаржуючи судові рішення у справі щодо скасування постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди, особливості провадження якої регулюються статтею 287 КАС України, заявник касаційної скарги не наводить належних доводів та обґрунтувань, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Скаржник мотивує свою касаційну скаргу тим, що судові рішення ухвалені у даній справі на підставі неповного та без всебічного з`ясування обставин. Однак в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин скаржником не обґрунтовано.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Доводи скаржника в касаційній скарзі стосуються встановлення фактичних обставин справи та переоцінки доказів у ній, між тим як відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень та доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 287, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 - адвоката Косяк Наталії Вікторівни на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у справі №440/14605/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.Б. Прокопенко

Судді: В.М. Соколов

С.А. Уханенко