Справа № 120/4838/24
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

18 квітня 2024 р. Справа № 120/4838/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом Приватного підприємства "Центр-Скло" до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації,

ВСТАНОВИВ:

До суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Приватного підприємства "Центр-Скло", яка подана його представником - адвокатом Горобцем Д.Г., до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

1. Щодо обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Поряд із тим, щоб позовна заява по змісту відповідала вимогам п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в ній обов`язково має бути зазначення обґрунтування (нормативно-правове та фактичне) заявлених позовних вимог.

Втім, подана до суду позовна заява таким вимогам в повній мірі не відповідає.

Так, позивач окрім вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, також заявляє і іншу вимогу, за якою просить суд визнати протиправним і скасувати картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA401020/2023/001595.

Водночас позивач у своїй позовні заяві жодним чином не обґрунтовує в чому полягає протиправність оскаржуваної картки відмови (як окремого рішення суб`єкта владних повноважень).

Також у позовній заяві відсутні будь-які посилання на те, яких саме нормативних положень не дотримався відповідач при винесені оскаржуваної картки відмови.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача доповнити зміст позовної заяви юридичними фактами на яких він ґрунтує свої вимоги до відповідача та законодавчі акти, норми яких порушено відповідачем в межах спірних правовідносин (що стосуються оскарження картки відмови).

2. Щодо реєстрації електронного кабінету.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, серед іншого, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Втім, всупереч наведеній нормі, у позовній заяві не вказано про наявність у позивача - ПП "Центр-Скло" електронного кабінету, тобто не підтверджено факту обов`язкової реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. При цьому необхідно врахувати, що наявність такого кабінету з 21.02.2024 є обов`язковою умовою для звернення юридичної особи до суду.

3. Щодо надання доказів на обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазнаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом із тим, у відповідності до ч. 4 ст. 161 КАС України, яка кореспондується із положеннями ч. 2 ст. 79 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, аналіз наведених норм вказує, що КАС України покладає на позивача обов`язок додати до позовної заяви всі докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Зі змісту позовної заяви слідує, що даний спір стосується обставин, пов`язаних із визначенням Вінницькою митницею митної вартості товарів, які були імпортовані позивачем за зовнішньоекономічним контрактом № 13/06/23 від 13 червня 2023 року, укладеного між ПП "Центр-Скло" (покупець) та компанією "Q-Glasstech Sp.oo" (Польща) (продавець), предметом якого є листове скло та дзеркало, яке виготовляється методом флотації.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається та долучає до позовної заяви відповідні докази, що стосуються обставин придбання, відвантаження, транспортування та оплати придбаного з-за кордону товару.

Втім, частина таких доказів (які на думку позивача є визначальними щодо визначення митної вартості товару), та які сам позивач називає як "проформи інвойсів", "рахунки-фактура", "пакувальні листи", тощо складені іноземною мовою без супроводжуючого перекладу документів українською мовою.

З цього приводу суд вважає за необхідним відмітити, що приписами частини 1 статті 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

Частинами 1, 2 статті 94 КАС України унормовано, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою. У відповідності до частини 1 статті 15 КАС України судочинство і діловодство в судах здійснюється державною мовою.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про засади державної мовної політики" державною мовою України є українська мова. Українська мова як державна мова обов`язково застосовується на всій території України при здійсненні повноважень органами законодавчої, виконавчої та судової влади, у міжнародних договорах, у навчальному процесі в навчальних закладах в межах і порядку, що визначаються цим Законом.

За частиною 1 статті 14 названого Закону судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою, а в частині 3 цієї статті визначено, що сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Відповідно до пункту 8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, діловодство в суді ведеться державною мовою, крім випадків, передбачених законодавством України. У діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, у разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат".

Відтак відсутність належним чином засвідченого перекладу на українську мову документу, складеного іноземною мовою, унеможливлює встановлення судом змісту такого документу, дії, яка вчинена на підставі вказаного документу, особи, якою вона була вчинена, на користь кого тощо.

Більш того документи, викладені іноземною мовою, до яких не додано перекладу українською мовою, є предметом (підставою) позову, а тому суд позбавлений можливості дослідити такі документи та надати їм оцінку, що унеможливлює вирішення спору по суті. Ба більше, враховуючи відсутність перекладу, суд позбавлений можливості встановити власне саму назву зазначених документів.

Таким чином визначений положеннями ч. 2 ст. 79, ч. 4 ст. 161 КАС України обов`язок позивача додати до позовної заяви докази на підтвердження заявлених вимог належним чином не виконаний, оскільки документи складені іноземною мовою необхідно надавати разом з їх засвідченим у встановленому порядку перекладом українською мовою.

В даному випадку позивач не позбавлений права звернутися до перекладача з метою приведення усіх доказів доданих до позовної заяви у відповідність до вимог закону. Отже позивачу слід подати суду здійснений в установленому законом порядку переклад українською мовою усіх документів, викладених іноземною мовою, копії яких долучено до позовної заяви та які є предметом судового дослідження.

4. Щодо надання доказів сплати судового збору та визначення ціни позову. Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, встановлено ставку судового збору в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, встановлено ставку судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. (ч. 3 ст. 6 Закону № 3674-VI).

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 01.01.2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено на рівні 3 028 грн.

Так, позивач за змістом позовних вимог просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA401000/2023/000097/2 від 17.10.2023;

- визнати протиправними і скасувати картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA401020/2023/001595.

Водночас суд враховує те, що згідно правової позиції Верховного Суду, що викладена в ухвалі від 20.01.2020 року у справі №160/1989/19, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів є вимогами майнового характеру, а позовні вимоги про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є вимогами немайнового характеру.

Відтак, вимога про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA401000/2023/000097/2 від 17.10.2023 має майновий характер, оскільки безпосереднім наслідком оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів є зміна майнового стану позивача.

Вимога про визнання протиправною і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, в свою чергу, має немайновий характер.

Таким чином, дана позовна заява має одночасно майновий і немайновий характер.

Позивачем до позовної заяви додано платіжну інструкцію №2048 від 12.04.2024 про сплату судового збору у сумі 3028 грн. (за вимогу немайнового характеру).

Щодо сплати судового збору за вимогу майнового характеру, то суд зазначає, що ціною позову у розумінні п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір в даному випадку є різниця митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів.

Вказаний підхід до розрахунку суми судового збору наведений Верховним Судом в ухвалі від 07.07.2023 року у справі 380/7438/22, від 25.09.2023 року у справі №380/10501/22.

Відтак, позивачу за подання позову майнового характеру (оскарження рішення про коригування митної вартості) слід було надати доказ оплати судового збору в розмірі, що становить 1,5 відсотка від різниці митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Суд зазначає, що згідно п. 3 ч. 5 ст. 161 КАС України в позовній заяві має зазначатися ціна позову, з якої власне і потрібно обраховувати суму судового збору за вимогою майнового характеру.

Таким чином в порядку усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду обґрунтований розрахунок суми позову, визначений як різниця митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів, а також надати докази сплати судового збору за позовною вимогою майнового характеру, розраховану з урахуванням вищезазначених висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву Приватного підприємства «Центр-Скло» належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків у спосіб, який зазначений в цій ухвалі.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 172, 256 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства "Центр-Скло" до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації залишити без руху.

Встановити позивачу 7-ми денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу (представнику позивача).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович