Справа № 520/3850/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

19 квітня 2024 року № 520/3850/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Відділу обслуговування громадян №17 (Основ`янський, Слобідський) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Управління обслуговування громадян Відділу обслуговування громадян № 17 (сервісний центр) № 76 від 30.10.2023 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до заяви № 10707 від 25.10.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» та здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Управління обслуговування громадян Відділу обслуговування громадян № 17 (сервісний центр) № 76 від 30.10.2023 про відмову у перерахунку пенсії, відповідно до заяви № 10707 від 25.10.2023 року, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Вказане, на думку позивача, свідчить про порушення його прав.

Ухвалою суду від 19.02.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому представником відповідача вказано, що за даними трудової книжки з 17.02.2005 року позивач призначена на посаду начальника управління освіти Харківської міської ради, прийнята присяга посадової особи місцевого самоврядування та присвоєно 13 ранг. В подальшому з 19.02.2007, 19.02.2009, 21.02.2011, 20.02.2023 присвоєно чергові ранги посадової особи місцевого самоврядування. Отже оскільки у позивачки відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» відсутнє.

Також представником позивача через канцелярію суду подано відповідь на відзив із викладенням власної правової позиції стосовно доводів відповідача.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером, якому з 01.04.2009 року була призначена пенсія.

При цьому, позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

Позивачем у позовній заяві вказано, що вона вийшла на пенсію та отримувала пенсію, як держслужбовець відповідно чинного на той час Закону, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_1 , виданим Харківським Комінтернівським управлінням від 06.04.2009 року. Оскільки пенсіонерам дозволено після виходу на пенсію працювати, позивачка продовжила перебувати на службі в органах місцевого самоврядування.

Зі спливом часу, без відповідної заяви ОСОБА_1 , без попередження - позивачку було переведено з пенсії державного службовця на звичайну пенсію. Для з`ясування даної ситуації позивачка звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України та з наданих пояснень стало відомо, що переведення відбулось в інтересах ОСОБА_1 , її запевнили, що цей тип пенсії є більш оптимальним (на той час) та за бажанням, позивач може в будь-який момент повернутись на належний їй пенсійний вид забезпечення.

З записів трудової книжки ОСОБА_1 та вкладиша серії НОМЕР_2 вбачається, що остання, зокрема, працювала:

- з 17.02.2005 до 19.02.2009 начальником управління освіти (запис № 18); Розпорядженням голови Комінтернівської райради № 36 від 17.02.2005 року позивачу присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування (запис № 19); Розпорядженням голови Комінтернівської райради № 32 від 19.02.2007 року позивачу присвоєно 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування (запис № 21); Розпорядженням голови Комінтернівської райради № 62 від 19.02.2009 року позивачу присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування (запис № 22);

- з 06.03.2009 до 31.03.2010 продовжено термін перебування на службі в органах місцевого самоврядування (запис № 23);

- з 31.03.2010 до 01.01.2011 продовжено термін перебування на службі в органах місцевого самоврядування (запис № 24);

- з 01.01.2011 по 30.03.2021 Розпорядженням Харківського міського голови від 31.12.2010 № 3943 з 01.01.2011 року переведено на посаду начальника управління освіти адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради (запис № 25); Розпорядженням Харківського міського голови від 21.02.2011 № 755 позивачу присвоєно 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування (запис № 26); Розпорядженням Харківського міського голови від 28.02.2013 № 808/2к позивачу присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування (запис № 26);

- з 31.03.2021 до 31.03.2022 Розпорядженням Харківського міського голови від 29.03.2021 № 402/2к продовжено термін перебування на службі в органах місцевого самоврядування (запис № 28);

- з 31.03.2022 до 31.03.2023 Розпорядженням Харківського міського голови від 25.03.2022 № 262/2к продовжено термін перебування на службі в органах місцевого самоврядування (запис № 29);

- з 31.03.2023 по теперішній час - Розпорядженням Харківського міського голови від 29.03.2023 № 395/2к продовжено термін перебування на службі в органах місцевого самоврядування (запис № 30).

Позивачем 25.10.2023 року було подано до відповідача заяву про переведення її з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Як зазначено позивачем, до заяви про призначення пенсії додано копії всіх документів, необхідних для призначення пенсії.

Рішенням відділу перерахунків пенсій №3 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №76 від 30.10.2023 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до заяви №10707 від 25.10.2023 року, яким із посиланням на п.п. 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказано, що на посадових осіб органів місцевого самоврядування поширюється чинність Закону України від 07.06.2001 року №2493 «Про службу в органах місцевого самоврядування» відповідно до якого цій категорії осіб присвоюються ранги осіб органів місцевого самоврядування. Водночас із посиланням на п.5 розділу V Закону України «Про місцеве самоврядування» та його чинність у часі вказано, що за даними трудової книжки, що знаходяться в матеріалах ЕПС з 17.02.2005 року позивач призначена на посаду начальника управління освіти Харківської міської ради, прийнята присяга посадової особи місцевого самоврядування та присвоєно 13. З 19.02.2007, 19.02.2009, 21.02.2011, 21.02.2013 присвоєно чергові ранги посадової особи місцевого самоврядування. Оскільки позивач не набуває необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» вона не має.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суд у за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон України №889-VIII).

За змістом пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII, з 01.05.2016 втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон України №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Положеннями пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Приписами частини першої статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, чинного до 01.05.2016, передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З аналізу вищевказаного вбачається, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не враховує до стажу державного службовця позивача періоди роботи з 17.02.2005 року до часу звернення із заявою у Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради.

Положеннями ст. 46 Закону України «Про державну службу» №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Водночас, механізм обчислення стажу державної служби визначає Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229).

Приписами пункту 6 Порядку №229 передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Положеннями пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Так, пунктом 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, який діяв на час проходження позивачем служби в органах місцевого самоврядування, регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби

У пункті 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

У свою чергу, статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що до шостої категорії належать посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад; до сьомої категорії відносяться посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Таким чином, посади, які обіймала позивач за час роботи в органах місцевого самоврядування, відносяться до посад, визначених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та станом на 01.05.2016 року такий стаж позивача складає понад 10 років.

Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах Верховного Суду від 22.05.2020 у справі №263/9612/16-а, від 10.02.2021 у справі №825/1453/18, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17, від 29.11.2022 у справі №431/991/17 та від 11.04.2023 у справі № 1.380.2019.003855, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, враховуючи відомості трудової книжки та призначення пенсії, у позивача наявний необхідний вік та страховий стаж, передбачений абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, на позивача поширюється дія пункту 10 Прикінцевих і перехідних положень вказаного Закону України «Про державну службу», оскільки стаж державної служби позивача на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» становить більше 10 років.

Позивач працювала на посаді органу місцевого самоврядування, яка належать до посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ.

Таким чином, оскільки позивачка має стаж на посаді державної служби понад 10 років, та враховуючи, що станом на 01 травня 2016 року позивач працювала на посаді, робота на якій зараховується до державної служби, відтак має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 76 від 30.10.2023 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до заяви № 10707 від 25.10.2023 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Водночас, враховуючи обставини встановлення судом під час розгляду справи обставин порушення прав позивача, суд вважає що належним способом захисту прав останнього є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 10707 від 25.10.2023 року з урахуванням висновків суду у цій справі.

При цьому у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» та здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» є передчасними та такими, що направлені на майбутнє, а відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов.2, м. Харків, 61022), Відділу обслуговування громадян №17 (Основ`янський, Слобідський) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (юридична адреса: майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов.2, м. Харків, 61022, фактична адреса: вул. Гольдбергівська, 15, м. Харків, 61140) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 76 від 30.10.2023 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до заяви № 10707 від 25.10.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 10707 від 25.10.2023 року з урахуванням висновків суду у цій справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов.2, м. Харків, 61022, ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.