Справа № 826/5034/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5034/18 Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Мєзєнцева Є.І., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., за участі позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника відповідача Горелик Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва про скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання виплатити середній заробіток

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

27.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Прокуратури міста Києва про скасування наказу прокурора міста Києва від 15.02.2018 №285к, як незаконний та такий, що порушує конституційні права ОСОБА_1 та про зобов`язання прокуратури міста Києва виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, звільняючи його з посади на підставі наказу №285к від 15.02.2018 та зазначаючи підставою звільнення рішення суду від 31.01.2018, діяв протиправно та необґрунтовано. Позивач вказує на те, що постановою Верховного Суду від 31.01.2018 йому відмовлено у поновленні на посаді прокурора прокуратури Деснянського району м. Києва, яка на даний час не існує і не має жодного відношення до посади прокурора Київської місцевої прокуратури №1, яку він обіймав до 15.02.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2018 в задоволенні позову відмовлено (т.1 а.с.231).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2018 - без змін (т.1 а.с.259).

Постановою Верховного Суду від 04.11.2020 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 в справі №826/5034/18 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва (т.2 а.с.26).

Направляючи справу на новий розгляду до суду першої інстанції, Верховним Судом наголошено на тому, що зазначаючи про правомірність скасування наказів від 14.12.2015 №4156к та від 12.03.2017 №351к суди не дослідили, чи мав відповідач законні підстави для звільнення ОСОБА_1 з урахуванням умов та підстав прийняття його на роботу за результатами конкурсу та чи нова посада позивача має відношення до посади, з якої його було звільнено наказом Прокуратури міста Києва від 23.09.2014 №3254к. Також Верховний Суд не погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що спірний наказ прокурора міста Києва від 15.02.2018 №285к не підлягає оцінці відповідно до вимог КЗпП України, оскільки вказаним наказом позивач був фактично звільнений з роботи, тому судам необхідно було надати оцінку законності дій відповідача щодо прийняття цього наказу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2020 справу було прийнято до провадження.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-ІХ, адміністративну справу було передано до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 справу прийнято до провадження.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 у задоволені позовних вимог відмовлено.

Приймаючи у справі рішення суд першої інстанції зазначив, що оскільки 23.09.2014 позивача було звільнено законно, про що свідчить постанова Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №826/15998/14, то позивач не мав права брати участь у проходженні тестування, так як для чинних на той час прокурорів передбачалось першочергове право на участь у тестуванні, до якого не допускались особи, що в органах прокуратури не працювали.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати через порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу позивача обґрунтовано тим, що призначення позивача на посаду прокурора Київської міської прокуратури № 3 м.Києва та його переведення на посаду прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 м.Києва відбулося за результатами конкурсу, тобто, зазначаючи про правомірність скасування наказів № 4156к від 14.12.2015 та № 351к від 12.03.2017 суд не дослідив чи мав відповідач законні підстави для звільнення позивача з урахуванням умов та підстав прийнятого позивача на роботу за результатами конкурсу та чи нова посада позивача має відношення до посади, з якої його було звільнено наказом прокуратури м.Києва № 3254 від 23.09.2014.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованими з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 наказом Прокуратури міста Києва від 20.09.2013 №2693к призначено на посаду прокурора прокуратури Солом`янського району міста Києва .

Наказом Прокуратури міста Києва від 11.07.2014 №2169к ОСОБА_1 переведено на посаду прокуратури Деснянського району міста Києва на час відпустки основного працівника по вагітності та пологах (т.1 а.с.197).

Прокуратурою міста Києва наказом від 23.09.2014 №3254к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за порушення присяги працівника прокуратури і вчинення проступку, який порочить працівника прокуратури та є несумісним з перебуванням на роботі в органах прокуратури, ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора прокуратури Деснянського району міста Києва (т.1 а.с.11, 198).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2014 у справі №826/15998/14, залишеною без змін Київським апеляційним адміністративним судом 06.08.2015, наказ від 23.09.2014 №3254к скасовано.

На виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2014 у справі №826/15998/14, залишене без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2015, прокурора міста Києва прийнято було наказ від 28.01.2015 №304к про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора прокуратури Деснянського району міста Києва (т.1 а.с.18, 201).

У зв`язку з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII розпочато процес реформування органів прокуратури України, зокрема, передбачено і діяльність у системі прокуратури місцевих прокуратур, перелік яких визначався у додатку до цього Закону.

З метою забезпечення початку діяльності місцевих прокуратур, на виконання пункту 5-1 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру», наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 №98, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.07.2015 за №928/27373, затверджено: порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури; порядок проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників.

За результатами проходження тестування, наказом в.о. прокурора міста Києва від 14.12.2015 №4156к позивача призначено на посаду прокурора Київської місцевої прокуратури №3 міста Києва (т.1 а.с.19, 202).

Згідно наказу прокурора міста Києва від 17.03.2017 №351к позивача було призначено на посаду прокурора Київської місцевої прокуратури №1 міста Києва (т.1 а.с.21).

31.01.2018 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Данилевич Н.А., Бевзенко В.М. та Шарапи В.М., постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2015 у справі № 826/15998/14 (на підставі яких позивача було поновлено на посаді прокурора прокуратури Деснянського районі міста Києва) було скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

15.02.2018 прокурором м.Києва приймається спірний наказ №285к, в якому вказано «у зв`язку з набранням законної сили постанови Верховного Суду від 31.01.2018, якою скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2015 у справі №826/15998/14, на підставі яких ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора прокуратури Деснянського району міста Києва:

1. скасовано наказ прокурора міста Києва від 28.01.2015 №304к, наказ виконувача обов`язків прокурора міста Києва від 14.12.2015 №4156к та наказ прокурора міста Києва від 17.03.2017 №351к;

2. вважати звільненим ОСОБА_1 з 23.09.2014 відповідно до наказу прокурора міста Києва №3254к за порушення Присяги працівника прокуратури і вчинення проступку, який порочить працівника прокуратури та є несумісним з перебуванням на роботі в органах прокуратури. Підстава постанова Верховного Суду від 31.01.2018 року у справі № 826/15998/14» (т.1 а.с.204).

Отже, спірний наказ відповідач прийняв на виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Данилевич Н.А., Бевзенко В.М. та Шарапи В.М., від у справі № 826/15998/14.

Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.1-3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. При цьому, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтями 2, 5-1 КЗпП України передбачено право громадян України на працю і гарантії держави в правовому захисті працездатним громадянам від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 222 КЗпП України особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом № 1697-VII.

Однією з гарантій незалежності прокурора, що передбачена статтею 16 Закону № 1697-VII, є особливий порядок призначення прокурора на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У частині третій статті 16 Закону № 1697-VII визначено, що прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.

Згідно з пунктом 9 частин першої, частиною п`ятою статті 51 Закону № 1697-VII прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Статтею 28 Закону №1697-VII встановлено, що добір кандидатів на посаду прокурора здійснюється на конкурсних засадах із числа осіб, які відповідають вимогам, установленим частинами першою та п`ятою статті 27 цього Закону, за результатами кваліфікаційного іспиту, проведеного відповідно до вимог цього Закону.

Кожен, хто відповідає встановленим вимогам до кандидата на посаду прокурора, має право звернутися до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із заявою про участь у доборі кандидатів на посаду прокурора.

У зв`язку з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII розпочато процес реформування органів прокуратури України, зокрема, передбачено і діяльність у системі прокуратури місцевих прокуратур, перелік яких визначався у додатку до цього Закону.

З метою забезпечення початку діяльності місцевих прокуратур, на виконання пункту 5-1 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру», наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 №98, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.07.2015 за №928/27373, затверджено: порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури; порядок проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників (надалі - Порядок № 98).

Пунктом 1.1 Порядку № 98 встановлено, що це Порядок визначає умови і процедуру проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур.

За приписами підпункту «в» частини першої пункту 5-1 розділу XIII «Перехідних положень» Закону №1697-VII та до підпункту 1.2, 1.4 розділу І Порядку № 98 на посади прокурорів місцевих прокуратур призначалися особи за результатами успішного проходження ними тестування. Прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працювали у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, претендували на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворювалася шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій вони працювали.

Водночас, згідно пункту 1.5 розділу І Порядку №98 прийом документів та тестування на зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур для осіб, які не мали досвіду роботи в органах прокуратури, та осіб, які мають досвід прокурорської діяльності, проте на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» не працювали в органах прокуратури, могли проводитись лише після закінчення тестування та призначення осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працювали в міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах на посадах прокурорів, у разі наявності вакансій.

Відтак, згідно з вимогами пункту 1 розділу І Порядку №98 взяти участь в цьому тестуванні першочергово мали можливість лише працівники прокуратур, які на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працювали у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах.

Пунктом 9.2 розділу IX Порядку №98 визначено, що рейтинговий список формується робочою групою окремо для кожної місцевої прокуратури за загальним для двох тестів підсумковим балом - від більшого до меншого.

Відповідно до пункту 9.5 розділу IX Порядку №98 керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

Відповідно до частин першої, шостої статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КзпП України) у редакції, чинній на час поновлення позивача на посаді, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Частиною другою статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України №108/95-ВР «Про оплату праці» від 24.03.1995 (із змінами і доповненнями), порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, підпунктом «з» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 (надалі - Порядок №100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

Висновки суду.

Між сторонами не має спору щодо послідовності обставин встановлених обставин.

Проте, між сторонами є спір чи міг відповідач звільнити позивача на виконання судового рішення за тих обставин, що він вже зайняв посаду в прокуратурі на підставі проходження конкурсного відбору.

Так, згідно матеріалів справи, за результатами проходження тестування, наказом в.о. прокурора міста Києва від 14.12.2015 №4156к позивача призначено на посаду прокурора Київської місцевої прокуратури №3 міста Києва (т.1 а.с.19, 202).

На виконання суду касаційної інстанції суд першої інстанції проаналізував підстави прийняття спірного наказу і з урахування тих обставин, що позивач пройшов оцінювання, конкурс і був призначений на посаду за наслідками успішного проходження і перемоги у конкурсі на посаду.

Отже, встановлено, що після поновлення позивача на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2014, залишене без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.05.2015р. у справі №826/15998/14, на посаді прокурора прокуратури Деснянського району міста Києва на підставі наказу прокурора міста Києва від 28.01.2015 №304к, за результатами проходження тестування наказом В.о. прокурора міста Києва від 14.12.2015 №4156к позивача призначено на посаду прокурора Київської місцевої прокуратури №3 міста Києва.

Позивач брав участь у проходженні тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур в 2015 році, для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, тобто процедура участі позивача у тестуванні була регламентована Порядком №98.

Отже, за приписами «Перехідних положень» Закону №1697-VII та положень Порядку № 98 на посади прокурорів місцевих прокуратур призначалися особи за результатами успішного проходження ними тестування, а участь у цьому тестуванні мали можливість узяти лише працівники прокуратур, які на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працювали у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах.

Проте, судовим рішенням, яке набрало законної сили і яке підлягало виконанню, усіма особами було встановлено, що позивач не має право працювати в органах прокуратури, тому відповідачем на виконання судового рішення було прийнято наказ при звільнення позивача, навідь з урахуванням того, що позивач займав посаду в прокуратурі за наслідками успішного проходження конкурсу на зайняття посади в органах прокуратури.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що оскільки 23.09.2014 позивача було звільнено законно, про що свідчить постанова Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №826/15998/14, то позивач не мав права брати участь у проходженні тестування, так як для чинних на той час прокурорів передбачалось першочергове право на участь у тестуванні, до якого не допускались особи, що в органах прокуратури не працювали.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість доводів апелянта.

Згідно ч.4 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, надаючи оцінку всім іншим доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та доводів апелянта, оскільки відповідач як суб`єкт владних повноважень довів належними та допустимими доказами правомірність спірного наказу.

Судове рішення, яким підтверджено законність звільнення позивача у справі №826/15998/14, мало бути виконано відповідачем з огляду на конституційну гарантію.

Підстав для задоволення решти позовних вимог про стягнення середнього заробітку відсутні через їх похідність від основної позовної вимоги про скасування спірного наказу.

Отже, всі наведені доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Тому, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Повний текст виготовлено 18.04.2024.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 р. - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва про скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання виплатити середній заробіток - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

Є.І. Мєзєнцев