Справа № 537/803/24
Суддя: МАХАНЬКОВ О. В.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/15/2024
Справа № 537/803/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі

головуючого судді Маханькова О.В.,

за участі секретаря судового засідання Поколоти О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи фізичної особи ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, відповідно до вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову серія БАД № 058408 від 29.07.2023, поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції у Полтавській області ДПП капралом поліції Сємов Сергієм Володимировичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що 29.07.2023 приблизно 01 год. 45 хв. по вул. Дніпровська в районі буд. 11 в м. Кременчуці під час керування автомобілем марки «Nissan», модель Leaf, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений поліцейським взводу № 1 роти № 1 БПП в Полтавській області ДПП капралом поліції ОСОБА_2 . Про причину зупинки посадовою особою органу ДПП - не повідомлено. Під час зупинки, надавши документи до огляду позивачу було повідомлено, що будучи позбавленим права керування транспортним засобом на підставі постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.06.2023, порушив п. 2.1 (а) ПДР України та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» і за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Позивач вважає, що оскільки на момент винесення посадовою особою органу ДПП 29.07.2023, постанова Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.06.2023 у справі № 537/431/23 в порядку ст. 294 КУпАП чинності не набула, отже відсутній у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.03.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від представника відповідача надійшов до суду відзив, в якому просять відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 29.07.2023 о 01 год. 47 хв. в м. Горішні Плавні, по вул. Дніпровська, 11, керував транспортним засобом «Nissan» Leaf, номерний знак НОМЕР_2 , при цьому будучи особою позбавленню права керування транспортними засобами постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.06.2023, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та постанову КМУ № 340 від 08.05.1993. На момент зупинки транспортного засобу під керуванням позивача 29.07.2023, останній мав статус особи, позбавленої права керування всіма видами транспортних засобів відповідно до постанови суду, яка набрала законної сили, а також знав про вище вказане рішення. На момент розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами передбаченими ст. 63 КУ, ст. 268 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача адвокат Капралов Г.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 29.07.2023 о 01 год. 47 хв. в м. Горішні Плавні, по вул. Дніпровська, 11, керував транспортним засобом «Nissan» Leaf, номерний знак НОМЕР_2 , при цьому будучи особою позбавленню права керування транспортними засобами постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.06.2023, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та постанову КМУ № 340 від 08.05.1993, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з положенням ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку; автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії BE, C1E, CE), а також призначеними для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - особам, які досягли 19-річного віку; автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - особам, які досягли 21-річного віку. Перелік медичних протипоказань (захворювань і вад), за наявності яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами, визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань охорони здоров`я. Особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України. Підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів здійснюються в акредитованих закладах незалежно від форми власності та підпорядкування, які за результатами атестації отримали відповідний атестат. Підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв здійснюються спеціалістами, які відповідають визначеним кваліфікаційним вимогам центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік вимог до закладів, кваліфікаційні вимоги до спеціалістів, які здійснюють таку підготовку, визначаються спільним актом Міністерства внутрішніх справ України, центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах освіти і науки, транспорту та охорони праці. Міністерство внутрішніх справ України створює та веде реєстр закладів, які здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та здійснює державний контроль за додержанням ними вимог законодавства у цій сфері. Основною формою державного контролю у сфері безпеки дорожнього руху за діяльністю закладів незалежно від форми власності і підпорядкування є державна акредитація закладу та атестація його викладачів, яка проводиться не рідше одного разу на п`ять років у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, створює та веде реєстр закладів, які здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації трактористів-машиністів та здійснює державний контроль за додержанням ними вимог законодавства у цій сфері. Теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ч. 2 керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ч. 3 керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців. Ч. 4 керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ч. 5 повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно з п. 1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що при розгляді справи повинно бути всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Згідно ст. 252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи піддягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішеннясправи.

Відповідно до п.3 ч.3ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні судом встановлено, що постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.06.2024 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. Проте постановою по справі про адміністративне правопорушення Полтавського апеляційного суду 09.01.2024 постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.06.2024 залишено без змін, рішення набрало законної сили 09.01.2024.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_3 було допущено порушення вимог безпеки дорожнього руху 29.07.2023, тобто в той час, коли постанова судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.06.2023 не набула законної сили, отже позивач ОСОБА_1 станом на 29.07.2023 не був позбавлений права керування транспортними засобами, тому не був суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід частково задовольнити шляхом скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 6-12, 14, 20, 22, 25, 72-77, 79, 90, 241-246, 250, 251, 255, 271, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАД №058408 від 29.07.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрити.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та проголошено 18.04.2024.

Суддя Маханьков О.В.