Справа № 229/64/24
Суддя: Гонтар А. Л.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 229/64/24
Номер провадження 2-а/229/4/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 р. Дружківський міський суд Донецької області за головуванням судді Гонтар А.Л., з участю секретаря судового засідання Чирватюк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецької області, ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецької області про визнання дій неправомірними,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 подав 04 січня 2024 року до Дружківського міського суду позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій неправомірними, в якому просить суд скасувати постанову серія ЕНА № 1155164 від 24 грудня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У своєму позові ОСОБА_1 зазначив, що 24 грудня 2023 року щодо нього було складено постанову про накладення штрафу у сумі 20400 гривень за порушення пп.2.1.а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність у ст. 126 ч.4 КУпА.

Позивач, вважає постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню за таких підстав.

24 грудня 2023 року він перебував у припаркованому автомобілі, з вимкненим двигуном, біля будинку АДРЕСА_1 , і переглядав смартфон у салоні автомобіля марки «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 . До нього підійшли представники поліції, та запитали, хто він, та чому перебуває за кермом автомобіля, на що він пояснив, що не керує автомобілем, а переглядає повідомлення, на вимогу працівників поліції, він надав документи, а саме, технічний паспорт на автомобіль та паспорт громадянина України. Перевіривши по якійсь базі документи, працівники поліції пояснили, що він позбавлений права керування автомобілем та не має права керувати ним. Після чого працівниками поліції щодо нього була складена постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення пп.«а» п.2.1.ПДР.

Йому не була надана постанова про адміністративне правопорушення, а була надана лише квитанція про сплату штрафу відповідно до постанови ЕНА №1155164.

Йому не була надана можливість скористатися юридичною допомогою, він намагався зв`язатися на місці із адвокатом, але працівники поліції не дозволили розмовляти по телефону, чим порушили його конституційне право на захист.

Зі змісту оскаржуваної постанови взагалі не вбачається, що саме слугувало підставою для накладення адміністративного стягнення, а також не зазначено, яка саме була причина зупинки транспортного засобу, який відповідно до змісту постанови було зупинено безпосередньо біля будинку № 46 по вул. Потьомкіна міста Дружківка Донецької області.

Просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с.1-4).

Авторозподілом зазначеної позовної заяви було визначено суддю Панову Т.Л. (а.с.10).

09 січня 2024 року суддя Панова Т.Л. постановила ухвалу про самовідвід (а.с.12-13).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи було визначено суддю Рагозіну С.О. (а.с.14-15).

17 січня 2024 року суддя Рагозіна С.О. постановила ухвалу про самовідвід (а.с.16-17).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи було визначено суддю Гонтар А.Л. (а.с.18-19).

17 січня 2024 року провадження у вказаній адміністративній справі було відкрито та справу призначено у судове засідання 22 січня 2024 року (а.с.20).

30 січня 2024 року до Дружківського міського суду Донецької області подано клопотання від представника Департаменту патрульної поліції про заміну неналежної сторони, в якому було вказано, що відповідачем треба залучити до участі в розгляді справи Головне управління Національної поліції в Донецької області (а.с.29-30).

12 лютого 2024 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача по справі (а.с.36).

На підставі ухвали Дружківського міського суду від 13 лютого 2024 року було замінено відповідача на належного, а саме, на Головне управління Національної поліції та відповідачу надано строк до 26 лютого 2024 року для подання відзиву (а.с.37-38).

29 лютого 2024 року до суду подано клопотання ГУНП в Донецької області про надання додаткового строку для подання відзиву (а.с.45-46).

27 березня 2024 року до Дружківського міського суду ГУ НП в Донецької області подало відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає її не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 4 ст. 126 КУпАП, поліцейські відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо позивача була складена поліцейським відділу поліції № 1 Краматорського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Відділ поліції № 1 Краматорського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області, як суб`єкт владних повноважень має бути належним відповідачем у даній справі, оскільки його працівником було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Саме зазначений територіальний підрозділ, як суб`єкт владних повноважень, відповідно до положень КАС України має надавати свої заперечення, пояснення тощо по суті спору.

Таким чином, залучення до розгляду справи лише одного відповідача ГУНП в Донецькій області суперечить принципам та завданням адміністративного судочинства, що призводить до прийняття рішення із порушенням норм процесуального права.

У свою чергу, ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області хоч і є суб`єктом владних повноважень, але не має статусу окремої юридичної особи. А отже, не здійснює фінансову та господарську діяльність, не має фінансування (бюджетних асигнувань).

Єдиною юридичною особою є ГУНП в області до структури якого входить , ВП № 1 Краматорського РУП.

Зазначають, що в якості відповідача у даній справі має бути залучено ВП № 1 Краматорського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області, як суб`єкт владних повноважень, яким було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та який повинен надавати свої пояснення, заперечення по суті спору. А ГУНП в Донецькій області, у свою чергу, має бути залучене до участі у справі у якості співвідповідача з метою належного виконання судового рішення в частині стягнення судових витрат.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У частині 4 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яку позбавлено такого права.

24 грудня 2023 ОСОБА_1 , за кермом автомобіля марки «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 , намагався перетнути блокпост в місті Дружківка та був зупинений працівниками поліції. При перевірці документів ОСОБА_1 вів себе підозріло, мав явні ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому запропоновано було продути "алкотестер" або пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, однак останній відмовився. Відтак, поліцейський повідомив, що відносно позивача буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Під час перевірки документів позивача, поліцейський за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Інформаційного порталу Національної поліції України встановив, що на підставі постанови Дружківського міського суду Донецької області від 20.03.2023 по справі № 349/1401/22, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Останнього було позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік, а також накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000, 00 грн.

Встановивши у Єдиному державному реєстрі судових рішень відмітки про набрання законної сили зазначеної постанови, поліцейський, правомірно дійшов висновку, що в діях позивача вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Більш того, як вбачається із відеофайлів, позивач особисто неодноразово підтверджує відсутність у нього посвідчення водія.

Щодо тверджень позивача про неможливість скористатись своїми правами, передбаченими положеннями ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи про притягнення його до відповідальності.

Більш того, як вбачається із відеофайлів, про необхідність скористатись правовою допомогою позивач взагалі не вказував.

Зважаючи на вищевикладене, поліцейський всебічно, повно і об`єктивно дослідив усі обставини справи та їх сукупність, розглянув адміністративну справу відносно ОСОБА_1 та склав зазначену постанову за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Твердження позивача щодо перебування у припаркованому авто з вимкненим двигуном біля будинку АДРЕСА_1 спростовується записом відео файлу на момент зупинки автомобіля, на якому чітко видно, що автомобіль зупинений саме на блокпосту в місті Дружківка, та вказівкою поліцейського вимкнути двигун авто.

Таким чином, обґрунтування позивача, які викладені у позовній заяві зводяться до перекручування фактів та фактично направлені на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Просять у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецької області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити (а.с.55-75).

На підставі ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 02 квітня 2024 року клопотання відповідача Головного управління Національної поліції в Донецькій області про залучення співвідповідача по справі було задоволено. Залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Відділ поліції № 1 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (а.с.76-77).

17 квітня 2024 року до Дружківського міського суду подано відзив на позовну заяву від представника відповдіча ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецької області, згідно якого вони заперечували проти задоволення позовних вимог, просили позивачу у позові відмовити та посилалися на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У частині 4 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яку позбавлено такого права.

24 грудня 2023 ОСОБА_1 , за кермом автомобіля марки «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 , намагався перетнути блокпост в місті Дружківка та був зупинений працівниками поліції. При перевірці документів ОСОБА_1 вів себе підозріло, мав явні ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому запропоновано було продути "алкотестер" або пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, однак останній відмовився. Відтак, поліцейський повідомив, що відносно позивача буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Під час перевірки документів позивача, поліцейський за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Інформаційного порталу Національної поліції України встановив, що на підставі постанови Дружківського міського суду Донецької області від 20.03.2023 по справі № 349/1401/22, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Останнього було позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік, а також накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000, 00 грн.

Встановивши у Єдиному державному реєстрі судових рішень відмітки про набрання законної сили зазначеної постанови, поліцейський, правомірно дійшов висновку, що в діях позивача вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Більш того, як вбачається із відеофайлів, позивач особисто неодноразово підтверджує відсутність у нього посвідчення водія.

Щодо тверджень позивача про неможливість скористатись своїми правами, передбаченими положеннями ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи про притягнення його до відповідальності.

Більш того, як вбачається із відеофайлів, про необхідність скористатись правовою допомогою позивач взагалі не вказував.

Зважаючи на вищевикладене, поліцейський всебічно, повно і об`єктивно дослідив усі обставини справи та їх сукупність, розглянув адміністративну справу відносно ОСОБА_1 та склав зазначену постанову за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Твердження позивача щодо перебування у припаркованому авто з вимкненим двигуном біля будинку АДРЕСА_1 спростовується записом відео файлу на момент зупинки автомобіля, на якому чітко видно, що автомобіль зупинений саме на блокпосту в місті Дружківка, та вказівкою поліцейського вимкнути двигун авто.

Таким чином, обґрунтування позивача, які викладені у позовній заяві зводяться до перекручування фактів та фактично направлені на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Просять у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецької області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити (а.с.84-88).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, наполягає на задоволенні його позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.28).

Представник відповідача ГУНП у Донецькій області у судове засідання не з`явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності (а.с.59).

Представник відповідача ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП у Донецькій області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про що в справі є судові повідомлення, надали заяву про розгляд позову у їх відсутності (а.с.88).

Відповідно до ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У цьому випадку, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з вимогами ст. 229 КАС.

Суд, дослідивши матеріали справи, висновує таке.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 було притягнуто 24 грудня 2023 року до адміністративної відповідальності на підставі ст. 126 ч. 4 КУпАП за порушення п.п.2.1.а ПДР .

Згідно постанови серія ЕНА № 1155164 про адміністративне правопорушення від 24 грудня 2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 ., приблизно о 15:45 год. на вул. Потьомкіна, 46 м.Дружківка будучи позбавленим права керування , чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.. 126 ч. 4КУпАП (а.с. 9 ).

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 126 ч. 4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. .

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі частини перша і друга статті 178.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, яка керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.4 - ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.9 - ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 - ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положення ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч. ч. 1-3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому суд, вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до абзаців 1-2 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до положень ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, статтями 128 - 129, частинами першою і другою статті 130, статтею 132, частиною четвертою статті 133 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно до ч.1 ст. 222 КУпАП Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195).

Згідно ч. 2,3 зазначеної статті від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580 УШ (далі- Закон № 580-УШ) встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення визначено розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 (далі - Інструкція).

Тобто відповідно до положень ст. 222 КУпАП, Закона України "Про Національну поліцію" інспектор ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецької області мав право розглядати справу про адміністративне правопорушення передбачене ст.126 ч. 4 КУпАП.

Зміст та вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення, визначені ст. 283 КУпАП, відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження,

місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, також, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У розділі IV Інструкції зазначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення, зміст якої повинен відповідати статті 283 КУпАП

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вибачається, що вони відповідачем були розглянуті на місці.

Конституційний суд України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015, де вказано, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно- територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. вказує, що поліцейським.

Аналізуючи зазначене, позивач у позові стверджує, що поліцейський не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу і цей факт позбавив його скористатись своїми правами передбаченими положеннями ст. 268 КУпАП.

Але, дані доводи не можуть бути судом прийняти до уваги, оскільки рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015 не повинно братись до уваги при розгляді спірних правовідносин, з підстав наведених нижче.

Пункт 2.3 рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 № 596УШ, який набув чинності 07.11.2015 було внесено зміни до ч. 2, 4, 5 статті 258 КУпАП, відповідно до яких порушення в сфері безпеки дорожнього руху віднесено до категорії справ розгляд яких відбувається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Дані зміни не могли бути враховані у рішенні Конституційного суду України №5- рп/2015 від 26.05.2015, а отже уповноваженим органам та посадовим особам прямо передбачена можливість складати постанови на місці вчинення правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.

Тому справи, які віднесено до компетенції Національної поліції підпадають під дію вимог положення ч. 4 ст. 258 КУпАП - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (зокрема, ст. 121 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення, а отже посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015 є не обґрунтованими.

Щодо тверджень позивача у неможливості скористатись своїми правами передбаченими положеннями ст. 268 КУпАП під час розгляду справи про притягнення його до відповідальності.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду, якій складено колегією суддів Касаційного адміністративного суду, не можливе спростовування здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КУпАП.

Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (постанова Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 753/4366/17).

Європейський суд з прав людини у справі «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч. 4 ст. 126 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту.

Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Крім того, Більш того, як вбачається із відеофайлів, про необхідність скористатись правовою допомогою позивач взагалі не вказував.

Позивач ОСОБА_1 зазначає у позовній заяві, що у спірній постанові повинно бути посилання на пункти ПДР України, які були порушенні, однак поліцейським такі пункти не зазначені.

Але, у спірній постанові поліцейський чітко вказав, що позивач керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортним засобом, тобто порушив п.п. 2.1.а ПДР України, жодних письмових зауважень, заперечень, пояснень чи клопотань до постанови позивач під час її прийняття не надав (а.с.9).

Судом встановлено, що на підставі постанови Дружківського міського суду від 20 березня 2023 року ОСОБА_1 було визнанно винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст. 130 КУпАП. та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік.

Статтею 317-1 КУпАП передбачено порядок виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом.

З огляду на дану статтю вбачається, що виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Оскільки, постанова суду набрала чинності 31 березня 2023 року, то ОСОБА_1 вважається позбавленим права керування транспортним засобом до 31 березня 2024 року включно.

Таким чином, станом на 24 грудня 2023 року позивач був позбавлений права керування траспортним засобом.

Окрім того, як вбачається із відеофайлів, позивач особисто неодноразово підтверджує відсутність у нього посвідчення водія.

Щодо твердження позивача, що він не керував транспортним засобом, а лише сидів у салоні автомобіля, то вони спростовуються записом відео файлу на момент зупинки автомобіля, на якому чітко видно, що автомобіль зупинений саме на блокпосту в місті Дружківка, та вказівкою поліцейського вимкнути двигун авто.

Положення ст. 73 КАС України встановлюють, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У ст. 75 КАС України зазначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Крім того, суд зауважує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Таким чином, факт порушення позивачем ПДР України підтверджується матеріалах справи.

Зважаючи на вищевикладене, суд зазначає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами.

З огляду на наведене, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектор дорожньої патрульної служби діяв в межах наданих йому повноважень, у порядку та у спосіб встановлений чинним законодавством, а тому підстав для задоволення позову немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-12, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.. 259,287,288,289 Купам, суд -

В И Р І Ш И В :

у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до відділу поліції № 1 Краматорського районого управління Головного управління Національної поліції в Донецької області, Головного управління Національної поліції в Донецької області про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 18 квітня 2024 року.

Суддя: А. Л. Гонтар