Справа № 520/33357/23
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 р.Справа № 520/33357/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Курило Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

представника позивача Малини М.О.,

представника відповідача Гончаревського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.02.24 року по справі № 520/33357/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СУШІ ПРОДУКТ ПЛЮС"

до Київської митниці Державної митної служби України

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "СУШІ ПРОДУКТ ПЛЮС" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської митниці Державної митної служби України, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000064/2 від 03.08.2023 Київської митниці Державної митної служби України;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000572 від 03.08.2023 р. Київської митниці Державної митної служби України;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000066/2 від 17.08.2023 р. Київської митниці Державної митної служби України;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000610 від 17.08.2023 р. Київської митниці Державної митної служби України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000064/2 від 03.08.2023 Київської митниці Державної митної служби України, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000572 від 03.08.2023 Київської митниці Державної митної служби України, рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000066/2 від 17.08.2023 Київської митниці Державної митної служби України та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000610 від 17.08.2023 Київської митниці Державної митної служби України, є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000064/2 від 03.08.2023 Київської митниці Державної митної служби України.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000572 від 03.08.2023 Київської митниці Державної митної служби України.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000066/2 від 17.08.2023 Київської митниці Державної митної служби України.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000610 від 17.08.2023 Київської митниці Державної митної служби України.

Стягнуто з Київської митниці Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СУШІ ПРОДУКТ ПЛЮС" сплачений судовий збір у сумі 19480 грн. 45 коп.

Не погодившись з вказаною постановою, відповідачем Київською митницею подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товару встановлено, що надані ТОВ "Суші Продукт Плюс" документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості та подані не в повному обсязі. Вказує, що відповідачем визначена митна вартість відповідно до ст. 64 МК України з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка грунтується на визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивач зазначає, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 53 МК України, позивачем наданий відповідачу достатній обсяг документів, які дозволяють ідентифікувати товар та підтвердити задекларовану митну вартість товару та розмір її складових, будь-які розбіжності щодо інформації про розмір витрат позивача у наданих документах відсутні. Вказує, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини справи та надані сторонами докази та дійшов вірного висновку про недоведеність відповідачем обгрунтованості рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в митному оформленні товару.

В судовому засіданні представник відповідача просив рішення суду скасувати, з підстав наведених в апеляційній скарзі та у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляійної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що 18.04.2023 між ТОВ "СУШІ ПРОДУКТ ПЛЮС" та "SUNRISE FOODSTUFF., JSC" (В`єтнам) укладено контракт № 1-SF.

До митного оформлення подано митну декларацію 23UA32U6, разом із якою подано: пакувальний лист від 15.05.2023, рахунок-фактуру (iнвойс) №23155 від 15.05.2023, коносамент №1KT865922 від 12.06.2023, накладну УМВС № від 17.07.2023, фітосанітарний сертифікат №051058/23/0201 від 13.05.2023, сертифiкат про походження товару № від 13.06.2023, банківський платіжний документ №144 від 26.04.2023, банківський платіжний документ № 172 від 05.06.2023, банківський платіжний документ № 173 від 07.06.2023, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № TG060623005 від 06.06.2023, банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 4700 від 14.06.2023, документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 11133.2 від 24.07.2023, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 12.04.2023, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 1128 від 19.07.2023, доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 18.04.2023, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 1-SF від 18.04.2023, договір про надання послуг митного брокера № 13/10 СШ від 13.10.2021, договір (контракт) про перевезення № 11.10.2021/886ОД від 11.10.2021, договір (контракт) про перевезення №23 від 17.04.2023, заяву декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично модифікованих організмів від 14.05.2023, декларацію виробника №1 від 15.05.2023, зображення товару, специфікацію №1 від 10.07.2023 до інвойсу №23, копію митної декларації країни відправлення № 30 від 11.05.2023.

Київською митницею Державної митної служби України прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000066/2 від 17.08.2023 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000610 від 17.08.2023.

Також, до митного оформлення подано митну декларацію 23UA08U7, разом із якою подано: пакувальний лист від 15.05.2023, рахунок-фактуру (iнвойс) №23155 від 15.05.2023, коносамент №1KT865922 від 12.06.2023, накладну УМВС № 215103580-8 від 02.07.2023, накладну УМВС № від 07.07.2023, фітосанітарний сертифікат №051058/23/0201 від 13.05.2023, сертифiкат про походження товару № від 13.06.2023, банківський платіжний документ №144 від 26.04.2023, банківський платіжний документ № 172 від 05.06.2023, банківський платіжний документ № 173 від 07.06.2023, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № TG060623005 від 06.06.2023, банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 4700 від 14.06.2023, документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 11133.2 від 24.07.2023, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 12.04.2023, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 1128 від 19.07.2023, доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 18.04.2023 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 1-SF від 18.04.2023, договір про надання послуг митного брокера № 13/10 СШ від 13.10.2021, договір (контракт) про перевезення № 11.10.2021/886ОД від 11.10.2021, договір (контракт) про перевезення №23 від 17.04.2023, заяву декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично модифікованих організмів від 14.05.2023, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом "єдиного вікна" з використанням електронних засобів передачі інформації, декларацію виробника №1 від 15.05.2023, специфікацію №1 від 10.07.2023 до інвойсу №23, копію митної декларації країни відправлення № 30 від 11.05.2023.

Київською митницею Державної митної служби України прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000064/2 від 03.08.2023 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000572 від 03.08.2023.

Позивач, вважаючи протиправними оскаржувані рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012).

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. (ч. 1 ст. 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що митний орган має право упевнитися в достовірності та точності будь-якої заяви, документа, рахунку поданих для цілей визначення митної вартості.

Також, відповідач має повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару, за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Щодо доводів відповідача на те, що страхові документи та розмір страховки до митного органу не надані, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема є якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно зі специфікацією до контракту передбачена поставка товару на умовах - CFR Гданськ, Польща.

За умовами поставки CFR (англ. Cost and Freight (named port of destination)), (вартість і фрахт (назва порту призначення) продавець зобов`язаний своїм коштом доставити товар у порт відвантаження, завантажити його на судно і сплатити фрахт для доставки товару в зазначений порт призначення. У разі міжнародних перевезень за умовами CFR на продавця покладається також обов`язок митного оформлення товару для експорту. Вважається, що продавець виконав постачання, коли товар перетнув борт судна в порту відвантаження. Після завантаження товару на борт ризик втрати чи ушкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, що виникають (наприклад, розвантаження та митне оформлення в порту призначення), переходять від продавця до покупця.

Отже, за вказаними умовами поставки витрати на перевезення товару (фрахт) в зазначений порт призначення покладаються на постачальника.

Відповідно до умов поставки CFR, страхування товару не є обов`язковим, тому при такій поставці сторони контракту самі вирішують чи бажають вони здійснити страхування та в якій мірі.

Отже, вищевказані посилання відповідача є необґрунтованими.

Також, відповідач посилався на те, що у висновку ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від 19.07.2023 №1128 експертом проведений аналіз лише контрактної ціни товару та не здійснено аналізу цін на світовому ринку на ідентичні та подібні товари.

Згідно ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивач надав висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від 19.07.2023 №1128.

За висновком Державного підприємства "Укрпромзовнішекспертиза" №1128 від 19.07.2023 вказано, що згідно з аналізом світового аграрного ринку, спеціалізованих торгових майданчиків, мережі інтернет, цінової інформації виробників та постачальників відповідної продукції, можна вважати, що рівень ціни на в`єтнамський рис "Японіка" з 5% битого зерна, а саме 720,126 дол. США/т, на умовах поставки CFR Гданськ, Польща, що імпортується згідно з комерційним інвойсом №23155 від 15.05.2023, додатком (специфікацією) №1 від 18.04.2023 до контракту №1-SF від 18.04.2023 відповідає поточній кон`юнктурі ринку.

У висновку також зазначено, що наведений рівень цін може змінюватись в залежності від виробника, якісних характеристик продукції, комерційної політики постачальника, об`єму партії, умов оплати, доставки, тощо. Висновок носить консультаційний характер.

Згідно з положеннями статті 53 МК України висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, є додатковими документами, які подаються митному органу у випадку, якщо документи, зазначені в частині другій вказаної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.

Експертний висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" у даному випадку не є тим документом, який спростовує заявлену декларантом митну вартість товарів за першим методом, оскільки повністю підтверджує числові складові ціни імпортованого товару та не містить розбіжностей з поданими до митного оформлення документами, передбаченими частиною другою статті 53 МК України.

Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 № 810/4441/16 зазначив, що експертний висновок не відноситься до документів, які підтверджують митну вартість товару, відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України. Такі документи носять виключно інформаційний характер.

Згідно з ч. 5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідачем зазначено, що до митного оформлення позивачем наданий сертифікат про те, що товар не є генетично модифікованим організмом або продукцією б/н від 14.05.2023. Так, в зазначеному документі є посилання на номер інвойсу 23155, але інвойс датований 15.05.2023, тобто виданий пізніше, чим складений сертифікат.

Представник позивача в суді апеляційної інстанції надав пояснення та які прийняті судом, що інвойс і сертифікат про відсутність ГМО складені безпосередньо компанією "SUNRISE FOODSTUFF., JSC", у якої станом на 14.05.2023 був наявний номер інвойсу на поставку даної партії товару відповідно до організації внутрішнього документообігу даної компанії (всередині компанії між відділами та співробітниками) та зовнішнього документообігу (з контрагентами, тощо). При цьому, інші відомості щодо товару, вказані у сертифікаті про відсутність ГМО від 14.05.2023, не мають розбіжностей.

Щодо доводів митного органу, що експортну декларацію країни відправлення №30 датовано 11.05.2023, зовнішньоекономічний інвойс №23155 складений 15.05.2023, тобто після оформлення експортної декларації, колегія суддів зазначає, що вказані обставини не впливають на числові значення складових митної вартості. При цьому, інші відомості, зазначені в експортній митній декларації (відомості про продавця, покупця, найменування, кількості. вартості товару, умов поставки товару, номерів контейнерів) не мають розбіжностей.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України передбачає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з повідомленням №123063 від 02.08.2023 Київська митниця, з посиланням на ч. 3 ст. 53 МК України, просила надати додаткові документи: 1) за наявності - платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації виробника товару; 4) якщо здійснювалось страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Так, позивачем до митного оформлення товару надані: специфікація додаток до контракту купівлі - продажу, інвойс, платіжні документи про повну оплату товару (первинні бухгалтерські документи), прайс-лист продавця та висновок про вартість товару спеціалізованої експертної організації ДП "Укрпромзовнішекспертиза".

Тобто, на запит митниці щодо надання додаткових документів, згідно вимог частини 3 ст. 53, ст. 54, ст. 57 Митного кодексу України, для підтвердження митної вартості товару по МД №23UA08U7 від 02.08.2023 надані наявні документи, на підставі яких позивач просив митний орган здійснити митне оформлення товару за МД №23UA08U7 від 02.08.2023 за наявними документами.

Водночас, за результатами перевірки митної декларації №23UA08U7 від 02.08.2023 та документів, наданих позивачем відділ митного оформлення №1 митного поста "Вишневе" Київської митниці Державної митної служби України склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2023/000572 від 03.08.2023.

Апелянт вказує, що підприємство, яке надає документи для підтвердження транспортних витрат має ідентифікуватись з підприємством, що здійснили перевезення оціночного товару на всіх етапах маршруту. Однак, позивачем не надано договору та транспортних документів з зазначенням перевізником Frontier Logistics Sp.z.o.o. (Варшава) та АТС ОСОБА_1 .

Так, матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ "Суші Продукт Плюс" та ТОВ "ТАНІТ ГРУП" укладений договір транспортного експедирування №11.10.2021/8860Д від 11.10.2021.

Відповідно до заявки №23 від 17.04.2023 до договору транспортного експедирування №11.10.2021/8860Д від 11.10.2021 ТОВ "ТАНІТ ГРУП" та ТОВ "Суші Продукт Плюс" погодили предмет та умови надання транспортно-експедиційних послуг щодо перевезення вантажу, а саме: в`єтнамського рису "Японіка" вагою брутто 522080 кг, поставленого у 20-ти контейнерах на умовах CFR з порту завантаження - Хошимін, В`єтнам до порту призначення - Гданськ, Польща.

У заявці № 23 від 17.04.2023 вказаний пункт доставки вантажу місто Київ, місце митного оформлення ст. Вишневе. Також у заявці вказаний тариф на послуги експедитора: "300 USD ВРР; 300 USD ТЕО та Т1; Залізничне перевезення 2280 USD (курс узгоджений сторонами)". Тобто, ставка включає витрати на вантажно - розвантажувальні роботи (ВРР) з судна в порту призначення, транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО) на території Польщі, відкриття транзитної декларації Т1 та залізничний тариф по маршруту Гданськ, Польща - ст. Вишневе, Україна.

Згідно договору транспортного експедирування №11.10.2021/8860Д від 11.10.2021 між ТОВ "ТАНІТ ГРУП" та ТОВ "Суші Продукт Плюс" визначено, що компанія ТОВ "ТАНІТ ГРУП" може залучати до виконання своїх обов`язків за Договором інші організації та особи.

Відповідно до платіжної інструкції №4700 від 14.06.2023 на суму 2131200,00 грн., з призначенням платежу: сплата за транспортно - експедиторське обслуговування, експедиторську винагороду згідно рахунку №TG060623005 від 06.06.2023, у т.ч. ПДВ 20% 8000,00 грн., позивачем сплачено рахунок експедитора ТОВ "ТАНІТ ГРУП". Також, на підтвердження виконання робіт (надання послуг) ТОВ "ТАНІТ ГРУП" складений акт про надання транспортно експедиційних послуг №TG060623005від 31.08.2023.

Експедитор ТОВ "ТАНІТ ГРУП" надав листа №1011-1 від 10.11.2023, яким додатково пояснив залучення до залізничного перевезення вантажів перевізників, які вказані у залізничних накладних, а саме: Frontier Logistics Sp.z.o.o. (Варшава), АТС Царго С.А. (Варшава), ТОВ "АВТОМЕХЦЕНТР" (Одеська обл., с. Визирка).

Щодо залізничних перевезень на території Польщі ТОВ "ТАНІТ ГРУП" повідомило позивача, що для надання послуг з транспортування вантажу залізничним шляхом залучено компанію Maersk A/S. Maersk A/S є організатором залізничних перевезень по території Польщі транзитних вантажів в контейнерах, що попередньо прибули в порт Гданськ та Гдиня і прямують в Україну. Компанія Maersk A/S для надання послуг по території Польщі по колії 1435 мм залучає залізничних перевізників Frontier Logistics Sp.z.o.o., АТС ОСОБА_1 та ТОВ "АВТОМЕХЦЕНТР". Компанії Frontier Logistics Sp.z.o.o., АТС ОСОБА_1 та ТОВ "АВТОМЕХЦЕНТР" мають право формувати залізничний склад для відправки в Україну як в морських портах, так і на інших залізничних терміналах, зокрема в Глівіце.

Перевезення контейнерів з портів Гданськ / Гдиня до залізничних терміналів здійснюється власними силами залізничними перевізниками без відомостей щодо внутрішнього перевезення. Інформація щодо станції відправлення у СМГС відповідає місцю формування залізничного складу (залізничний термінал) компанією Frontier Logistics Sp.z.o.o., АТС ОСОБА_1 та ТОВ "АВТОМЕХЦЕНТР".

Також, матеріалами справи підтверджено, що у митній декларації №23UA32U6 від 17.08.2023 ТОВ "Суші Продукт Плюс" зазначив розраховану митну вартість товару в розмірі 215723,45 доларів США (0,83 доларів США за 1 кг; 215723,45$:260000кг = 0,83$), що за офіційним валютним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ на 17.08.2023 у розмірі 36,5686 грн. за 1 долар США, складає 7888704,66 грн. (графа 45 МД).

Згідно з відомостями, вказаними у графі 44 митної декларації №23UA32U6 від 17.08.2023, доповненні до МД №1 (форма МД-6), декларації митної вартості (графа 4) на підтвердження задекларованої митної вартості товару, позивач надав електронні копії всіх наявних документів, зокрема щодо транспортного експедитування ТОВ "ТАНІТ ГРУП". Листом №17/08/2023-1 від 17.08.2023 ТОВ "Суші Продукт Плюс" надано відповідачу додаткові пояснення, в яких зазначено, що до митного оформлення товару надані платіжні документи про його повну оплату, специфікація - додаток до контракту, купівлі - продажу, прайс-лист продавця та висновок про вартість товару спеціалізованої експертної організації ДП "Укрпромзовнішекспертиза". З метою запобігання простоїв вантажу, позивач просив здійснити митне оформлення товару за МД від 17.08.2023 №UA100060/2023/419532 (23UA32U6) за наявними документами.

За результатами перевірки митної декларації №23UA32U6 від 17.08.2023 та документів, наданих позивачем відповідно до Митного кодексу України, відділ митного оформлення №1 митного поста "Вишневе" Київської митниці Державної митної служби України склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2023/000610 від 17.08.2023.

Матеріалами справи підтверджено, що митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, а саме:

- №UА100060/2023/000064/2 від 03.08.2023

- №UА100060/2023/000066/2 від 17.08.2023.

Відповідно до частини 2 статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Відповідно до оскаржуваних рішень, митним органом при визначенні митної вартості застосовувався 6 (резервний) метод визначення митної вартості.

Згідно зі ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

В оскаржуваних рішеннях зазначено, що за результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 2б - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.ст. 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. Методи визначення митної вартості 2 в та 2 г - на основі віднімання та додавання вартостей - не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів.

При цьому, відповідачем не доведено неможливість застосування ним попередніх п`яти методів визначення митної вартості товару.

Так, у рішеннях про коригування митної вартості товару відповідачем не обгрунтовано, чому за наявності вищевказаних документів та пояснень, він вважає, що заявлену декларантом митну вартість за ціною договору щодо товару, який імпортується, визнати не можливо.

Розбіжності, на які звернув увагу відповідач, у сертифікаті про відсутність ГМО та експортній митній декларації, не мають впливу на визначення розміру митної вартості товару, оскільки за іншими відомостями, вказаними у сертифікаті про відсутність ГМО та експортній митній декларації (зокрема, продавець, покупець, найменування, опис, кількість та вартість товару, номери контейнерів, номер інвойсу), можливо ідентифікувати товар, що декларується, та у сукупності з іншими наданими документами - визначити його митну вартість за ціною договору (тобто за основним методом).

Таким чином, висновки відповідача про те, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на дійсній вартості імпортованих товарів є помилковими.

Так, застосовуючи резервний метод, відповідач не здійснив порівняння якісних характеристик товару, умов контрактів (умов поставки, оплати, розміру партії товару, вартості фрахту тощо), методу визначення митної вартості, чи застосовувалося її коригування митницею. Відсутність факту прийнятної подібності товару та прийнятної подібності умов поставки/імпорту не дозволяє використовувати рівні/однакові показники митної вартості товару до цілком окремих та самостійних господарських операцій, котрі здійснюються різними суб`єктами господарювання- юридичними особами приватного права за відсутності доказів доведеного в установленому законом порядку наміру на отримання безпідставної податкової вигоди за рахунок штучного заниження вартості (ціни) товару за зовнішньоекономічним договором/контрактом.

Згідно п. 2, п. 3 ч. 11 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню, зокрема, витрати на транспортування після ввезення; податки, які справляються в Україні.

Судовим розглядом підтверджено, що позивач надав митному органу документи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 МК України, які мають усі необхідні реквізити для ідентифікації поставленого товару та визначення його митної вартості за основним методом ціною договору (контракту).

Згідно п.п. а), b) п. 2 ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ СОТ 1994), a) Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. b) Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або i) з порівнюваними кількостями, або ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Отже, відповідач не вказав в оскаржених рішеннях про коригування митної вартості товарів конкретних обгрунтованих підстав для висновків про невідповідність вартості товару, задекларованого позивачем, дійсній вартості даного товару.

Аналогічні висновки місять висновки Верховного Суду в постановах від 02.03.2021 у справі № 809/857/17, від 21.04.2021 у справі №809/1838/15, від 14.04.2021 у справі №820/4849/16, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 25.02.2021 у справі №810/3295/17 та від 13.01.2022 у справі №520/11061/2020, що враховуються судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем безпідставно здійснено визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав та з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, визначених статтями 59-63 МК України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 по справі № 520/33357/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова Л.В. Курило
Повний текст постанови складено 18.04.2024 року