Справа № 140/2363/24
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2024-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2363/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 01.09.2022 по 20.12.2022 , з урахуванням фактично виплачених сум, зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 01.09.2022 по 20.12.2022 , з урахуванням фактично виплачених сум; визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та за вислугою років з 01 по 22 січня 2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум, зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та за вислугою років з 01 по 22 січня 2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум; визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 премії за особистий внесок в загальні результати служби в розмірі 289% від посадового окладу з 01 по 22 січня 2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум, зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за особистий внесок в загальні результати служби в розмірі 289% від посадового окладу з 01 по 22 січня 2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум; визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30 000 гри з розрахунку на місяць пропорційно прослуженому часу з 01 по 22 січня 2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум, зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн з розрахунку на місяць пропорційно прослуженому часу з 01 по 22 січня 2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 , з 27.06.2022 по 22.01.2023 проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону.

22 січня 2023 року позивач вибув до нового місця служби у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 вересня 2022 року перебуваючи на виконанні бойового завдання, в умовах воєнного стану, запровадженого 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», здійснюючи заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, позивач отримав поранення під час виконання службових обов`язків по захисту України в районі н.п. Нестерянка Пологівського району Запорізької області: контузію, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, вогнепальне осколкове поранення нижніх кінцівок.

У зв`язку з вищевказаною травмою в період з 01.09.2022 по 20.12.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я: з 01.09.2022 по 13.09.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська лікарня №7» Запорізької міської ради; з 28.09.2022 по 20.12.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради.

За період проходження стаціонарного лікування позивачу не виплачена у належному розмірі додаткова винагорода у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини, що підтверджується відповідною випискою з рахунку його банківської карти, де загальна сума надходжень (разом із заробітною платою та додатковою винагородою) була наступна: у жовтні 2022 року надходження від в/ч НОМЕР_1 на його картковий рахунок становили 55 657 грн (грошове забезпечення за вересень); в листопаді 2022 року - 43 882 грн (грошове забезпечення за жовтень); в грудні 2022 року - 70 162 грн (грошове забезпечення за листопад): в січні 2023 року - 66 858 грн (грошове забезпечення за грудень). Таким чином, за час перебування на стаціонарному лікуванні впродовж трьох з половиною місяців позивач не отримав грошове забезпечення, зокрема, додаткову винагороду в обсязі, передбаченому чинним законодавством.

Окрім цього, на підставі витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №22 від 22.01.2023 відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 р. №260 позивачу передбачені наступні виплати: надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та за вислугою років з 01 по 22 січня 2023 року; премія за особистий внесок в загальні результати служби в розмірі 289% від посадового окладу з 01 по 22 січня 2023 року; додаткова винагорода в розмірі 30000 грн з розрахунку на місяць пропорційно прослуженому часу з 01 по 22 січня 2023 року.

Відповідно до виписки банківського рахунку позивача за лютий 2023 року йому було нараховано 44 246 грн., у серпні 2023 року - 25 283 грн. Таким чином, позивач вважає, що військова частина НОМЕР_1 не виплатила йому в повному обсязі грошове забезпечення.

Позивач вважаючи бездіяльність відповідача, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті грошового забезпечення в повному обсязі протиправною просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 30.03.2024 відповідач позов не визнав, просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що згідно з інформацією з довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення та інших додаткових виплат за період від 26.04.2022 по 31.08.2023, виданої щодо солдата ОСОБА_1 , за січень 2023 (місяць переведення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 ) йому були нараховані: надбавка за особливості проходження служби (НОПС) за 22 дні в розмірі 65% в сумі 1 503,81 грн. ([оклад: 1 937,42 грн + звання: 376,13 грн] х 65%), премія за 22 дні в розмірі 306% в сумі 5 928,50 грн. (оклад: 1 937,42 грн х 306%), додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. за 22 дні в сумі 21 290,32 грн, а також в розмірі 100 000 гривень за 6 днів в сумі 13 548,39 грн. Вказані суми у складі виплат за січень 2023 року були виплачені позивачу на його картковий рахунок 10.02.2023 (30 570,64 грн) та 21.02.2023 (13 675,35 грн).

Також відповідач повідомив, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 06.04.2024 №208 «Про внесення змін до деяких наказів командира військової частини НОМЕР_1 щодо виплати додаткової винагороди та преміювання особового складу» внесено зміни до наказів, на підставі яких виплачувалась додаткова винагорода військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 . Зокрема, наказано внести зміни щодо позивача та виплатити йому додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць за період лікування з 28.09.2022 по 20.12.2022 в розмірі 274 516,13 гривень.

У відповіді на відзив позивач просить позов задовольнити, оскільки станом на день подання позовної заяви додаткова грошова винагорода у жовтні 2022 року та у листопаді 2022 року залишається невиплаченою в належному розмірі.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів та підстав.

ОСОБА_1 , з 27.06.2022 по 22.01.2023 проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 8 механізованоної роти 3 механізованого батальйону.

22 січня 2023 року позивач вибув до нового місця служби у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 вересня 2022 року перебуваючи на виконанні бойового завдання, в умовах воєнного стану, запровадженого 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», здійснюючи заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, позивач отримав поранення під час виконання службових обов`язків по захисту України в районі н.п. Нестерянка Пологівського району Запорізької області: контузію, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, вогнепальне осколкове поранення нижніх кінцівок.

У зв`язку з вищевказаною травмою в період з 01.09.2022 по 20.12.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я: з 01.09.2022 по 13.09.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська лікарня №7» Запорізької міської ради; з 28.09.2022 по 20.12.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради.

Позивач зазначив, що за період проходження стаціонарного лікування йому не виплачена у належному розмірі додаткова винагорода у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини, що підтверджується відповідною випискою з рахунку його банківської карти, де загальна сума надходжень (разом із заробітною платою та додатковою винагородою) була наступна: у жовтні 2022 року надходження від в/ч НОМЕР_1 на його картковий рахунок становили 55 657 грн (грошове забезпечення за вересень); в листопаді 2022 року - 43 882 грн (грошове забезпечення за жовтень); в грудні 2022 року - 70 162 грн (грошове забезпечення за листопад): в січні 2023 року - 66 858 грн (грошове забезпечення за грудень). Таким чином, за час перебування на стаціонарному лікуванні впродовж трьох з половиною місяців позивач не отримав грошове забезпечення, зокрема, додаткову винагороду в обсязі, передбаченому чинним законодавством.

Окрім цього, на підставі витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №22 від 22.01.2023 відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 р. №260 позивачу передбачені наступні виплати: надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та за вислугою років з 01 по 22 січня 2023 року; премія за особистий внесок в загальні результати служби в розмірі 289% від посадового окладу з 01 по 22 січня 2023 року; додаткова винагорода в розмірі 30000 грн з розрахунку на місяць пропорційно прослуженому часу з 01 по 22 січня 2023 року.

Відповідно до виписки банківського рахунку позивача за лютий 2023 року йому було нараховано 44 246 грн., у серпні 2023 року - 25 283 грн. Таким чином, позивач вважає, що військова частина НОМЕР_1 не виплатила йому в повному обсязі грошове забезпечення.

Позивач вважаючи бездіяльність відповідача, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті грошового забезпечення в повному обсязі протиправною звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.

Указами Президента України воєнний стан продовжено та останній діє на теперішній час.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч.4 ст.9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 (далі - Постанова №704), установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови №168 (в редакції після 19.07.2022 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Також Постанову №168 (в редакції від 19.07.2022 року) доповнено пунктом 2-1 такого змісту: 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Так, наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

25.03.2022 року для врегулювання питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р., Міністром оборони України прийнято рішення від 25.03.2022 року №248/1298 та від 18.04.2022р. №248/1529.

В подальшому, питання виплати додаткової винагороди регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, чинним на час виникнення та існування спірних правовідносин, згідно з яким документальне підтвердження вказаних вище фактів здійснюється на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Виплата здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. При цьому в цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначають підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо. Такі накази за минулий місяць мають бути видані до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Крім цього, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включені військовослужбовців, зокрема, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому підставою для видачі наказу є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), в якій має бути зазначено: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Крім цього, згаданим наказом передбачений перелік випадків, згідно з яким не включаються до наказів про виплату додаткової винагороди військовослужбовці, зокрема, які: самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного з залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

При цьому зазначене не стосується військовослужбовців, визначених у пунктах 4-8, 10, які протягом поточного місяця загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини) або захоплені в полон, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні або отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини.

З урахуванням вищеозначеного рішення Міністра оборони України від 23.06.2022р. №912/з/29, в подальшому наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023р. №44 затверджено зміни до Положення №260 та внесено до цього Положення новий розділ XXXIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).

Так, згідно з п.9 розділу XXXIV Положення №260 (тут і далі - в редакції Наказу МОУ від 25.01.2023р. №44) накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Пунктом 10 розділу XXXIV Положення №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гри. також включаються військовослужбовці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Пунктом 11 розділу XXXIV Положення №260 встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення. контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем.

Відповідно до п. п. «б» п.6.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008року №402 (далі - Положення №402), направлення на медичний огляд проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

За приписами з п.21.1 та п.21.2 Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Відповідно до п.11 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не може перевищувати чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).

При цьому, відповідно до абз.2 ст.4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Крім того, відповідно до ч.10 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Відповідно до п.1.1 гл.1 р. І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Пунктом 6.11 гл.6 р. ІІ Положення №402 передбачено, що Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).

Постанова ВЛК про потребу у звільненні від виконання службових обов`язків (занять) за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка затвердженню штатною ВЛК не підлягає.

Згідно з п.6.15 гл.6 р. ІІ Положення №402, відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК. При вибутті військовослужбовця у відпустку за станом здоров`я довідка ВЛК з постановою ВЛК видається йому на руки.

Отже, відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини, де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.

З аналізу наведених норм чинного законодавства слідує, що військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби отримують як основне грошове забезпечення, передбачене Постановою №704, а також на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р., яка може становити до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, при цьому, право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, а підставою для виплати цієї додаткової винагороди за вказаних обставин слугує довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем. Вказана довідка, в свою чергу, є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, які необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини,

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 01.09.2022 по 20.12.2022 суд зазначає наступне.

Так, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 06.04.2024 №208 «Про внесення змін до деяких наказів командира військової частини НОМЕР_1 щодо виплати додаткової винагороди та преміювання особового складу» внесено зміни до наказів, на підставі яких виплачувалась додаткова винагорода військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 . Зокрема, наказано внести зміни щодо позивача та виплатити йому додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць за період лікування з 28.09.2022 по 20.12.2022 в розмірі 274 516,13 гривень.

Враховуючи, що відповідачем добровільно проведення нарахування та виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць за період лікування з 28.09.2022 по 20.12.2022, позовна вимога задоволенню не підлягає.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про нарахування та виплату ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та за вислугою років з 01 по 22 січня 2023 року; премія за особистий внесок в загальні результати служби в розмірі 289% від посадового окладу з 01 по 22 січня 2023 року; додаткова винагорода в розмірі 30000 грн з розрахунку на місяць пропорційно прослуженому часу з 01 по 22 січня 2023 року з огляду на таке.

Як встановлено, з довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення та інших додаткових виплат за період з 26.04.2022 по 31.08.2023 ОСОБА_1 , за січень 2023 (місяць переведення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 ) були нараховані: надбавка за особливості проходження служби (НОПС) за 22 дні в розмірі 65% в сумі 1 503,81 грн. ([оклад: 1 937,42 грн + звання: 376,13 грн] х 65%), премія за 22 дні в розмірі 306% в сумі 5 928,50 грн. (оклад: 1 937,42 грн х 306%), додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. за 22 дні в сумі 21 290,32 грн, а також в розмірі 100 000 гривень за 6 днів в сумі 13 548,39 грн. Вказані суми у складі виплат за січень 2023 року були виплачені позивачу на його картковий рахунок 10.02.2023 (30 570,64 грн) та 21.02.2023 (13 675,35 грн).

Враховуючи викладене в задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії слід відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук