Справа № 300/2620/21
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Кафарський В.В.

18 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/2620/21 пров. № А/857/4931/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року у справі № 300/2620/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

01.02.2024р. ОСОБА_1 , подав до суду заяву в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій просив суд:

- визнати протиправними дії/бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неналежного виконання рішення суду у справі №300/2620/21.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

19.07.2021р. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_1 у справі №300/2620/21 задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.06.2020р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням положень п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на 1% заробітку за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2021р. апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021р. у справі №300/2620/21 скасовано в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.06.2020р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням положень п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на 1% заробітку за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково.

Позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням положень п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на 1% заробітку за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум за період: 01.06.2020р. - 02.12.2020р. залишено без розгляду. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 03.12.2020р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням положень п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на 1% заробітку за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. В решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021р. у справі №300/2620/21 залишено без змін.

Таким чином, 04.11.2021р. набрало законної сили судове рішення по справі №300/2620/21.

ст.124 Конституції України, визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ч.4, ч.7 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В ст.370 КАС України, видно, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що 22.11.2021р. Івано-Франківський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист за №300/2620/21 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 03.12.2020р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням положень п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на 1% заробітку за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

20.05.2022р. державний виконавець відкрив виконавче провадження ВП №69064653 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом за №300/2620/21 від 22.11.2021р. (а.с.215).

Постановою державного виконавця від 20.05.2022р. зобов`язано боржника здійснити відповідний перерахунок на виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

03.06.2022р. листом №0900-0903-5/18367 боржник повідомив державного виконавця, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021р. та Постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2021р., Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 03.12.2021р. здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03.12.2020р. з урахуванням положень п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, згідно з яким пенсію розраховано за двоскладовою формулою. Розмір пенсії з 03.12.2020р. становив 2 776,54 грн, в тому числі 142,96 грн. доплата за понад 20 років стажу, яка розрахована за даними другої складової на виконання рішення суду. Також, частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсії, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття.

Так, 16.05.2022р. переглянуто пенсійну справу ОСОБА_1 та проведено перерахунок пенсії. Зокрема, з 03.12.2020р. розмір пенсії склав 2 630,60 грн., в тому числі доплату за понад 20 років стажу розраховано в першій складовій як 68% від заробітку, відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», яка обмежена максимальним розміром пенсії (168 грн).

Вказані дії щодо перерахунку підтверджуються долученим боржником до листа від 03.06.2022р. №0900-0903-5/18367 протоколом перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 16.05.2022р. змістом якого підтверджується, що пенсія перерахована згідно рішення суду з 03.12.2020р.

Крім того, в матеріалах справи наявний також лист боржника від 28.07.2023р., який направлявся останнім на виконання вимоги державного виконавця від 04.07.2023 №03.1-25/8134 у виконавчому провадженні від 20.05.2022 ВП №69064653.

У вказаному листі також повідомлено про здійснений перерахунок ОСОБА_1 на виконання судового рішення з 03.12.2020р., а також детально роз`яснено правила, за якими здійснено такий перерахунок.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області фактично здійснив з 03.12.2020р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням положень п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, суд встановив, що 10.01.2023р. головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виніс постанову про накладення штрафу №69064653, підставою винесення якої є невиконання боржником рішення суду №300/2620/21.

Вказану постанову про накладення штрафу оскаржено в судовому порядку та рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 у справі №300/251/23 визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу ВП №69064653 від 10.01.2023р..

Таким чином, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.02.2023р. у справі №300/251/23 підтверджує факт виконання пенсійним органом судового рішення №300/2620/21.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції у межах вимог та доводів заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України та апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що ст.14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

ч.2 ст.6 КАС України, визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», видно, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення ст.6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу.

Тобто, правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями ст. 129-1 Конституції України.

В ст.370 КАС України видно, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Процесуальне законодавство визначає наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).

Отже, КАС України передбачено спеціальні норми, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення.

ч.1 ст.383 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Однак, ч.6 ст. 383 КАС України, визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.

Системний аналіз вказаних норм дають підстави для висновків, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

При цьому, необхідною передумовою щодо задоволення судом заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, є встановлення обставин протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

В силу вимог ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

При цьому, єдиною підставою для звернення до суду з заявою є незгода ОСОБА_1 з сумою доплати на виконання судового рішення, оскільки пенсійний орган здійснив неправильний розрахунок чи застосував двоскладову формулу для здійснення відповідного перерахунку.

Однак, суд не вправі розраховувати суму доплати згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки це є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Одночасно, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що доводи представника ОСОБА_1 щодо неправильного розрахунку чи застосування двоскладової формули для здійснення відповідного перерахунку не були предметом розгляду справи №300/2620/21, а тому суд першої інстанції обгрунтовано роз`яснив заявнику, що незгода з відповідними розрахунками може бути предметом окремого позову.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що судове рішення не може бути ухвалене на майбутнє, стосується лише конкретних спірних правовідносин та періоду їх плину, що в даному випадку є встановлення доплати згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на виконання рішення, що набрало законної сили.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Івано - Франківській області діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року у справі № 300/2620/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 18.04.2024р.