Справа № 569/19485/23
Суддя: Тимощук О. Я.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю позивача Ковеза Є.О.,

pозглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАТ № 7835762 від 29.09.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАТ № 7835762 від 29.09.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесену Інспектором роти № 1 батальйону № 2 Відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 29.09.2023 року постановою серії ЕАТ № 7835762 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1 700 грн. 00 коп.

Згідно постанови, 29.09.2023 року о 13 год. 41 хв., позивач керував транспортним засобом Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_1 в м. Ковель дорогою а/д М19 82 км рухався зі швидкістю 119 км/год, при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 69 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam ТС 008400, чим порушив п. 12.4 ПДР - перевищення водіями транспортного засобу встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП України.

Позивач з даною постановою не згідний, оскільки вважає, що вона є незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що 29.09.2023 року о 13 год. 41 хв., перебуваючи у відрядженні та керуючи службовим автомобілем Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_1 на 82 км автомобільної дороги М19, здійснюючи рух у напряму м. Луцьк, його було зупинено інспектором відділу організації несення служб в м. Ковель УПП у Волинський області лейтенантом поліції ОСОБА_2 та повідомлено про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення ним дозволеної на даній ділянці автодороги швидкості руху на 69 км/год. Максимально дозволену швидкість руху інспектор аргументував їхнім перебуванням у зоні дії дорожнього знаку 5.49 «Початок населеного пункту», назва якого виконана на білому фоні, а саме у м. Ковель Волинської області. Висловивши незгоду з вчиненням інкримінованого йому правопорушення, та з метою об`єктивності оцінки власної провини запропонував інспектору прослідувати до місця встановлення знаку, оскільки останній впевнений, що на виїзді стоїть дорожній знак 5.51 «Початок населеного пункту» який виконаний на синьому фоні. Патрульний запевнив, що на початку кожного чергування об`їжджають головні дороги та периметр населеного пункту, та заперечив наявність вказаного ним знаку =5.51 на згаданому в`їзді у місто. Щодо вимірювального приладу TruCam ТС 008400 зазначає, що він не був зафіксований належним чином, а фіксація швидкості інспектором проводилась при утриманні приладу в руках, що у свою чергу не виключає перевищення допустимої похибки у замірах.

16.11.2023 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача Т.Моніч подано відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. Вказала, що 29.09.2023 року інспектором роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинський області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 було зафіксовано порушення правил дорожнього руху, а саме транспортний засіб Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_1 рухався по автомобільній дорозі М-19 82 км (в межах м. Ковель) зі швидкістю 119 км/год, чим перевищив обмеження швидкості руху в населеному пункті на 69 км/год.

Згідно п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Щодо позиції позивача про прилад TruCam ТС 008400 зазначає, що доводи про те, що поліцейський використовував пристрій не стаціонарно, а іншим способом, жодних належних та допустимих доказів позивач не надав, а тому не можуть судом братися до уваги.

Зі сторони міста Любомль, як повідомляє позивач, де він рухався, розташовані дорожні знаки 5.51 «Початок населеного пункту» на 445 км + 650 м, на 445 км + 400 м розташований дорожній знак 5.53 «Початок забудови населеного пункту», який застосовується виключно в межах населених пунктів, початок яких позначено знаком 5.51, для позначення межі, де починається забудова безпосередньо поблизу проїзної частини. Означає обмеження максимальної дозволеної швидкості до 50 км/год, що підтверджується довідкою служби відновлення та розвитку інфраструктури у Волинський області № 7764/41/7/4-2023 від 02.11.2023 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити з підстав викладених в позовній заяві, крім того в судовому засіданні надав письмові пояснення в яких вказує, що це вже третя версія з розташування дорожніх знаків, котрій передували варіанти інспектора під час розгляду справи, а також написаного у відзиві на позов, та суперечать варіантам організації дорожнього руху, та вбачає неможливість з`ясування істинного розташування дорожніх знаків на даній ділянці автодороги під час зупинки транспортного засобу.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із постанови серії ЕАТ № 7835762, 29.09.2023 року о 13 год. 41 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_1 в м. Ковель дорогою а/д М19 82 км рухався зі швидкістю 119 км/год, при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 69 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam ТС 008400, чим порушив п. 12.4 ПДР - перевищення водіями транспортного засобу встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП України.

Згідно постанови серії ЕАТ № 7835762 від 29.09.2023 року, винесеної Інспектором роти № 1 батальйону № 2 Відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції Квашуком В.В. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1 700 грн.

Згідно п. 12.4 в ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.За визначенням ст.ст. 73-74КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З досліджених в судовому засіданні фото таблиць вбачається, що позивач рухався зі сторони м. Любомль в сторону м. Луцьк. Згідно відеозапису долученого представником відповідача до відзиву видно, що транспортний засіб рухався зі швидкістю 120 км/год. Крім того, з відповіді служби відновлення та розвитку інфраструктури у Волинський області зазначено, що дані знаки зі сторони м. Любомль відповідно до погодження Департаментом патрульної поліції України, схеми організації дорожнього руху при зміні існуючих дорожніх знаків 5.49/5.50 «Ковель» на 5.51/5.52 розташовані 5.51/5.52 «Ковель» на км. 445+650, 5.53/5.54 на км. 445+400.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що представником відповідача доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення ним п. 12.4. ПДР України, що свідчить про обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 7835762 від 29.09.23 року.

Відповідачем обґрунтовано визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та правомірно накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю позовних вимог

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 90, 159-164, 192-194, 241-255, 286, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАТ № 7835762 від 29.09.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.