Справа № 520/19923/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 р. Справа № 520/19923/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2023, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., м. Харків, повний текст складено 06.11.23 у справі №520/19923/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якій просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області №496 від 21.06.2023 в частині визнання в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразилося у невиконанні вимог п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліції", ч.1 ст.8 Закону України "Про Національну поліцію", п.11 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100 та застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що з 07.11.2015 року по теперішній час проходить службу в Національній поліції України на посаді старшого оперуповноваженого СКП ВП №1 ХРУП №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області. За результатами проведеного службового розслідування було винесено наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області №496 від 21.06.2023 року, яким до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність. Не погодившись із вказаним наказом відповідача, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, в частині визнання в його діях дисциплінарного проступку, що виразилося у невиконанні вимог п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліції", ч.1 ст.8 Закону України "Про Національну поліцію", п.11 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність, він звернувся до суду з позовною заявою у даній справі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу залишено без задоволення.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 року у справі №520/19923/23 та ухвалити нове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 року є таким, що постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню. Зазначає, що відповідно до вимог ст.159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Наводить доводи щодо обставин даної справи. Крім того, викладає хронологію руху матеріалу про подію 26.02.2023. Вважає, що рішення (оскаржуваний наказ) відповідача є протиправним, оскільки доповідати рапортом про обставини, які не вказують на вчинення кримінального правопорушення, він не був зобов`язаний, а здійснювати вилучення майна ОСОБА_2 та долучення його до матеріалів ЄО №1649 від 26.02.2023 не мав передбачених законом повноважень, тому вважає, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим в його діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення. Наводить доводи щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції. Вказує, що повернення чи неповернення потерпілому ліхтаря не впливає на кваліфікацію дій винної особи, а відтак і повідомляти рапортом про даний факт позивач не повинен був. Стосовно неоформлення отримання ліхтаря заявником зазначає, що позивач не вилучав ліхтар, оскільки він не має таких повноважень. Цими повноваженнями наділений слідчий та виключно після внесення матеріалів до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зазначає, що Наказ МВС України №100 від 08.02.2019 не передбачає проведення таких дій, як вилучення речей та яким чином це фіксується. Вказує, що він не повинен був виходити за межі наданих йому повноважень. Крім того, зазначає, що відсутній нормативно - правий акт, який регулює або порядок вилучення речей в ході розгляду матеріалів ЖЄО або порядку фіксування передачі одним учасником подій речей іншому учаснику подій. Зазначає, що в рішенні суду першої інстанції не зазначено, яким нормативно-правовим актом передбачено вилучення речей та порядок оформлення даного вилучення (який документ складається, який порядок та послідовність дій, тощо). Вважає, що наявні правові підстави для задоволення його скарги та скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Головне управління Національної поліції в Харківській області скористалося правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України, в якому, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність скарги позивача, вважаючи при цьому правомірними висновки суду першої інстанції, просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 року без змін.

На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу на посаді старшого уповноваженого СКП відділу поліції №1 Харківського РУП №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області.

07.06.2023 до Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшла доповідна записка начальника УГІ ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 від 07.06.2023 за №938/119-15/01-2023, в якій містилися відомості про можливі порушення службової дисципліни з боку поліцейських.

За вказаними відомостями наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.06.2023 за №1146 призначено проведення службового розслідування.

17.06.2023 за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією Головного управління Національної поліції в Харківській області було складено висновок службового розслідування відносно поліцейських ВП №1 ХРУП №3 в Харківській області, яким зокрема, встановлено, що відомості щодо порушення службової дисципліни з боку поліцейських ВП №1 ХРУП №3 під час службового розслідування знайшли своє підтвердження; за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у невиконанні вимог п.2 ч.1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію, ч.1 ст.8 Закону України Про Національну поліцію, п.11 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом МВС України від 08.02.2019 за №100, старший уповноважений СКП відділу поліції №1 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у виді попередження про неповну службову відповідність.

17.06.2023 начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області затверджено висновок службового розслідування.

З урахуванням висновків дисциплінарної комісії, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 21.06.2023 за №496 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських відділу поліції №1 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у невиконанні вимог п.2 ч.1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію, ч.1 ст.8 Закону України Про Національну поліції, п.11 Розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 за №100, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

12.07.2023 позивач ознайомлений із зазначеним наказом, що підтверджується власноручним підписом у листі ознайомлення з наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 21.06.2023 за №496.

Позивач, вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області №496 від 21.06.2023 в частині визнання в його діях дисциплінарного проступку, що виразилося у невиконанні вимог п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліції", ч.1 ст.8 Закону України "Про Національну поліцію", п.11 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність, звернувся до суду першої інстанції з позовною заявою.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам даної справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст.308 КАС України, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 КАС визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі по тексту - Закон №580-VIII).

Частиною 1 статті 18 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Зобов`язання дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, закріплено і у тексті Присяги на вірність Українському народові, яку складає особа, яка вступає на службу в поліції (ст.64 Закону №580-VIII).

Згідно із статтею 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України №2337-VIII від 15.03.2018 (далі по тексту - Дисциплінарний статут) і визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службовою дисципліною є дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарним проступком є протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частинами першою, другою статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (частина третя статті 13 Дисциплінарного статуту).

За змістом частин першої - четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту, службовим розслідуванням є діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань регулюється Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим Наказом МВС України №893 від 07.11.2018 (далі по тексту - Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України).

Згідно із пунктом 1 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 розділу VІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.16 розділу XII Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої Наказом МВС України від 27.04.2020 за №357 (далі - Інструкція №357), за оперативність прибуття нарядів поліції на місце події, результати роботи на місці вчинення правопорушення або події відповідає старший наряду (для ГРНП - старший ГРПП, для СОГ - відповідальний по ТВП або слідчий (дізнавач), який входить до складу наряду).

Згідно з п.8 розділу І Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої Наказом МВС від 07.07.2017 за №575 (далі по тексту - Інструкція 575), збір інформації про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, а також про події і факти, які можуть сприяти їх розкриттю та досудовому розслідуванню, виявленню та припиненню виявлених кримінальних правопорушень, здійснюється всіма працівниками поліції в межах службових обов`язків, які визначені законодавством.

Абзацом 2 пункту 5 розділу І Інструкції №575, передбачено, що безпосередню організацію роботи зі збору інформації про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, а також про події та факти, які можуть сприяти їх розслідуванню і розкриттю, та контроль за перевіркою зазначеної інформації здійснює керівник органу, підрозділу поліції.

Так, у ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією було вивчено матеріали ЄО (ІКС ІПНП ВП № 1 ХРУП №3 від 26.02.2023 за №1649) та встановлено, що 26.02.2023 о 21.47 до чергової частини ВП №1 ХРУП №3 надійшло повідомлення ОСОБА_2 про те, що 15 хвилин тому біля будинку №42 по вул. Тімірязєва, м. Харків, троє невідомих чоловіків вихопили у нього ліхтарик вартістю 1120 грн.

На місце події було направлено екіпаж УПП в Харківській області ДПП НПУ та СОГ ВП №1 ХРУП № 3.

Відповідно до інформації, викладеної в електронному рапорті про результати відпрацювання виклику, у ході виїзду СОГ вказаного підрозділу, ліхтарик повернуто заявникові, від написання заяви останній відмовився.

Згідно з описом документів у вказаному матеріалі ЄО №1649 містяться документи: довідка про результати розгляду від 04.03.2023; супровідний лист про вивчення матеріалів органом досудового розслідування; електронний рапорт; витяг з ІКС ІПНП; рапорти; письмове пояснення заявника - ОСОБА_2 , відповідно до якого, він викликав поліцію не розібравшись в ситуації, оскільки знайомий хлопець попросив у нього ліхтарик, щоб дійти додому. Також відповідно до пояснення, після перевірки ліхтаря вказаний хлопець надав йому свій номер телефону. Претензій він ні до кого не має, від написання заяви відмовляється, до поліції звернувся завчасно; пояснення ОСОБА_4 , згідно з якими біля будинку АДРЕСА_1 , він зустрів малознайомого ОСОБА_5 та взяв його ліхтарик, щоб дійти додому. В подальшому він вирішив повернути ліхтарик, проте його зупинили поліцейські та опитали.

Вказаний матеріал після реєстрації в ЄО вивчався заступником начальника - начальником СВ ВП №1 Харківського РУП №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_6 , яким у зв`язку із відсутністю даних, які б указували на наявність складу кримінального правопорушення та неможливістю з огляду на це внести відомості до ЄРДР, матеріали спрямував начальникові ВП №1 ХРУП №3 полковнику поліції ОСОБА_7 для розгляду в порядку Закону України Про звернення громадян або в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. Керівником підрозділу розгляд матеріалу доручено заступникові начальника СКП ВП № 1 ХРУП №3 капітану поліції ОСОБА_8 , який передоручив розгляд матеріалу оперуповноваженому СКП лейтенанту поліції ОСОБА_9 .

У подальшому вказані матеріали розглянуті в порядку, визначеному Закону України "Про звернення громадян", та 04.03.2023 оперуповноваженим СКП ВП №1 ХРУП № 3 ОСОБА_9 складено довідку про результати розгляду на підставі свідчень, викладених у поясненнях ОСОБА_2 щодо повернення ліхтарика, відсутності претензій та події грабежу. Відповідь заявнику в матеріалах відсутня. Підпис начальника ВП №1 ХРУП №3 про ознайомлення із результатами перевірки в довідці візуально схожий на факсимільне відтворення підпису (факсиміле).

В ході проведення співробітниками УГІ Головного управління Національної поліції в Харківській області інспектування відділу поліції № 1 Харківського РУП №3 здійснено безпосереднє спілкування із ОСОБА_2 , який повідомив, що 26.02.2023 приблизно о 21.30 біля будинку АДРЕСА_1 , поряд з ним проходило троє раніше незнайомих чоловіків, один з яких, неслов`янської зовнішності, зірвав у нього з голови налобний ліхтарик та продовжив рух. На заперечення заявника вказаний чоловік, погрожував йому кайданками та газовим балончиком, з якого розпилив дратівливу речовину. Після повернення додому, він зателефонував за скороченим номером екстреного виклику поліції 102.

Зі слів ОСОБА_2 та його цивільної дружини, яка була присутня при спілкуванні з поліцією, спочатку прибув екіпаж УПП, а в подальшому - СОГ ВП №1 ХРУП № 3. З`ясування обставин події відбувалось у дворі будинку АДРЕСА_1 , коли до них підійшов чоловік, в якому ОСОБА_2 впізнав особу, що заволоділа його ліхтарем. З цього приводу ОСОБА_2 повідомив членам СОГ ВП №1 ХРУП №3. У подальшому поліцейські СОГ поспілкувались з цим чоловіком. Після чого повідомили заявнику, що зараз ліхтарика у нього немає, та він пообіцяв повернути: його наступного дня, тому писати заяву не має сенсу.

Також ОСОБА_2 стверджував, що на місці події пояснення написані ним власноручно. В поясненнях він виклав всі обставини події. В даному поясненні він виклав всі обставини події.

Вказані пояснення були відібрані старшим оперуповноваженим СКП ВП № 1 ХРУП № З капітаном ОСОБА_10 та датовані 26.02.2023.

При цьому, після пред`явлення співробітниками УГІ ГУНП в Харківській області в червні 2023 пояснення, яке заходиться в матеріалах ЄО №1649, та ознайомлення з ним, ОСОБА_2 повідомив, що свідчення в ньому викривлені, не відповідають дійсності та підпис під текстом виконаний не ним.

За рапортом поліцейського УГІ Головного управління Національної поліції в Харківській області вказаний матеріал 07.06.2023 перереєстрований до ІП ЄО ІКС ІПНП за № 4913, та 07.06.2023 відомості за викладеним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000512 за ч.4 ст.186 КК України.

Тобто, матеріал ЄО №1649 був перереєстрований до ІП "ЄО" ІКС ІПНП, і відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише в червні 2023, а не в лютому 2022 року, коли відбулася подія, яка стала підставою для спірних правовідносин.

Опитаний у ході проведення службового розслідування заявник ОСОБА_2 , пояснив, що 26.02.2023 приблизно о 21:30 він повертався з роботи додому. Біля під`їзду його будинку до ОСОБА_2 звернулись троє невідомих, серед яких був на той час невідомий йому громадянин ОСОБА_4 . Останній вимовив незадоволення тим, що налобний ліхтар ОСОБА_2 начебто заважав його компанії відпочивати. ОСОБА_2 прикрив ліхтар рукою та повідомив, що направляється додому та не бажає вести розмову з ОСОБА_4 і спробував пройти повз, однак останній заважав пройти, а потім схопив за руку та зупинив. В той самий час іншою рукою ОСОБА_4 зірвав налобний ліхтар з голови ОСОБА_2 та поклав до внутрішньої кишені своєї куртки. ОСОБА_2 вимагав повернути його майно, однак ОСОБА_4 відмовив останньому та сказав записати його номер мобільного телефону, щоб наступного дня вони могли зустрітись та вирішити усі питання. ОСОБА_2 погодився записати номер телефону, але зауважив, щоб його майно повернув негайно. ОСОБА_4 на це не відреагував та разом із компанією почав рухатись у своїх справах. На вимоги зупинитись ні він, ні його знайомі не реагували, тому ОСОБА_2 пішов за ними. В якийсь момент ОСОБА_4 дістав із кишені куртки предмет, схожий на газовий балончик та розпилив з нього невідому речовину у бік ОСОБА_2 , а також почав погрожувати його повторним застосуванням. Додатково він продемонстрував кайданки та наголосив, що застосує їх до останнього, якщо той продовжить його переслідувати. Побоюючись за власне життя та здоров`я, ОСОБА_2 вирішив припинити переслідування та піти додому. Вже вдома дружина ОСОБА_2 , почала розпитувати про причини його поганого настрою, на що він розповів їй обставини події. Вона наголосила на необхідності звернення до органів поліції, та не дивлячись на те, що він згоди не давав, здійснила виклик з власного мобільного телефону. Через деякий час до них прибули поліцейські УПП на службовому автомобілі Тойота пріус. Вказаним поліцейським ОСОБА_2 повідомив усі обставини події та вказав напрямок, в якому рухалась компанія ОСОБА_4 . Поліцейські сказали чекати вдома, а вони поки спробують знайти вищевказаних осіб. Приблизно через 10 хвилин дружині на телефон знов надійшов виклик від поліції. В телефонній бесіді її попросили вийти на вулицю, там перебувала СОГ відділу поліції. За час спілкування з останніми повернувся екіпаж УПП, який повідомив, що підозрілих осіб виявлено не було. В цей самий час з під`їзду будинку вийшов ОСОБА_4 , на що було звернено увагу поліцейських. Останніми було проведено поверхневий огляд, однак ліхтаря ОСОБА_2 виявлено не було. Додатково останній набрав на номер телефону, який записав у ході розмови з ОСОБА_4 , та у кишені затриманого чоловіка задзвонив телефон. Вказане було здійснено з метою остаточного підтвердження його особи. Пізніше до ОСОБА_2 підійшов поліцейський, який не представився, та повідомив, що на теперішній час зробити щось з ОСОБА_4 вони не можуть, оскільки недостатньо доказів. Після цього ОСОБА_2 власноруч написав пояснення про те, що претензій ні до кого не має та звернувся до поліції з метою інформування. Також, той самий поліцейський, повідомив останньому, що ОСОБА_4 свою провину визнав та повинен повернути ліхтар наступного дня. Далі поліцейські поїхали, а ОСОБА_2 з дружиною пішли додому.

27.02.2023 ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що поверне ліхтар при зустрічі. Ввечері ОСОБА_2 зателефонував останньому, однак той відповів, що ніякий ліхтар він ні в кого не брав, та щоб йому більше не дзвонили. Спираючись на це, ОСОБА_2 прийняв рішення звернутись особисто до ВП №1 ХРУП №3 із заявою. Його дружина підготувала усі необхідні документи, які підтверджують факт придбання ним ліхтаря, та вони поїхали до відділу поліції. По прибуттю до них вийшла дівчина-поліцейський, якій ОСОБА_2 розповів усі обставини події, на що остання повідомила, що знає про цю ситуацію та запропонувала не писати ще одну заяву. Натомість вона дала номер мобільного телефону поліцейського на ім`я ОСОБА_11 ( НОМЕР_1 ), який начебто займається розглядом вказаної події. В присутності ОСОБА_2 дівчина зателефонувала ОСОБА_11 , та вони домовились, що ОСОБА_2 зателефонує йому наступного дня.

28.02.2023 він зателефонував ОСОБА_11 та той повідомив, що особисто зустрінеться із ОСОБА_4 та той поверне ліхтар. Коли ліхтар буде в ОСОБА_11 , він мав зателефонувати ОСОБА_2 , щоб той прибув до відділу поліції та забрав його.

04.03.2023 ОСОБА_11 зателефонував та повідомив про необхідність прибуття до відділу поліції для отримання ліхтаря. Коли ОСОБА_2 забирав ліхтар, ніяких документів не складав та не підписував.

30.05.2023, через три місяця після події, дружині ОСОБА_2 зателефонували поліцейські, які відрекомедувались службою інспекції та повідомили, що за матеріалами стосовно його звернення необхідно провести додаткову перевірку, та що їм необхідно зустрітись, на що дружина погодилась.

01.06.2023 вони зустрілись з двома поліцейськими, які представились та розповіли про причини такої зустрічі. ОСОБА_2 було надано для вивчення пояснення, яке начебто було написані ним особисто, та перебували в матеріалах справи. Вказане пояснення було написано не його рукою, був проставлений не його підпис, бланк, на якому воно було написано, відрізнявся від того, на якому писав останній, а також був зазначений невірний контактний номер телефону. Про все це ОСОБА_2 , одразу повідомив поліцейським, на що останні поінформували про ініціювання проведення перевірки та, у разі необхідності, звернуться до нього знову.

Опитана цивільна дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_12 , 1983 р.н., надала пояснення, аналогічні за змістом поясненням її цивільного чоловіка.

Дисциплінарною комісією Головного управління Національної поліції в Харківській області встановлено, що згідно з графіком несення служби особовим складом ВП №1 ХРУП № 3 на лютий 2023 року, затвердженим 29.01.2023 начальником ВП №1 ХРУП №3 полковником поліції ОСОБА_7 , та розстановкою нарядів на 26.02.2023 на добове чергування заступили інспектор-черговий ОСОБА_13 , старший інспектор-черговий ОСОБА_14 , у складі СОГ-1 перебували: слідчий ОСОБА_15 , старший спеціаліст - криміналіст ОСОБА_16 , і старший оперуповноважений СКП ОСОБА_10 .

Опитаний старший оперуповноважений відділу поліції №1 Харківського РУП №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_10 пояснив, що 26.02.2023 він, перебуваючи на чергуванні у складі СОГ ВП № 1 ХРУП № 3, виїхав для відпрацювання повідомлення про грабіж за адресою; АДРЕСА_1 . У ході збору первинного матеріалу заявник претензій ні до кого не мав, та ним було відібрано пояснення в останнього, яке у подальшому було передано до чергової частини підрозділу.

Після пред`явлення дисциплінарною комісією Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_10 пояснення ОСОБА_2 , датованого 26.02.2023 та прийнятого "старшим оперуповноваженим СКП капітанам поліції ОСОБА_17 ", яке знаходиться у матеріалах ЄО, останній повідомив, що зазначене пояснення він не приймав, оскільки вік приймає пояснення виключно на надрукованих бланках, а це пояснення написане на чистому аркуші паперу. Крім того, почерк в поясненні схожий на його, але він не може стверджувати факт його написання.

У ході проведення службового розслідування, з метою встановлення більш детальних обставин події, опитаний оперуповноважений СКП відділу поліції №1 Харківського РУП №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_9 пояснив, що 23.02.2023 отримав матеріали, зареєстровані до ЄО ВП № 1 ХРУП №3 від 26.02.2023 № 1649 за фактом відкритого заволодіння майном, а саме: " 15 хвилин тому з рук чоловіка невідомі вихопили ліхтарик вартістю 1120 грн., один з нападників прислав номер телефону та вимагав, щоб заявник зателефонував йому завтра...". Відомості, які містяться в зазначеному матеріалі не були внесені до ЄРДР, тому опитуваним прийнято рішення зустрітись та поспілкуватись із заявником щодо зазначеної події, але останній на телефонні дзвінки не відповідав, за адресою мешкання був відсутній. Через 7 діб заявник відповів на дзвінок та повідомив, що претензій ні до кого не має, ліхтарик йому повернули, попросив його більше не турбувати. Також заявник відмовився від пропозиції приїхати до підрозділу поліції для надання пояснення. Відповідь за результатами розгляду звернення відповідно до Закону України Про звернення громадян опитуваним підготовлена не була.

Опитаний ОСОБА_1 пояснив, що 28.02.2023 йому було доручено на розгляд матеріали зареєстровані в ЄО ВП №1 ХРУП №3 від 26.02.2023 № 1649, в яких міститься електронне звернення громадянина та в якому було вказано, що конфлікт врегульовано, ліхтарик, який начебто було відібрано, повернуто заявнику. Під час вивчення матеріалів, зібраних слідчо-оперативною групою, встановлено, що заявник звернувся до поліції з метою інформування, також було вказано номер телефону заявника та іншого громадянина на прізвище ОСОБА_18 , який залишив свій номер телефону заявнику, повідомивши, що поверне ліхтарик. ОСОБА_1 зателефонував заявнику, та той повідомив, що очікує повернення ліхтаря, та в разі його повернення він ні до кого претензій не матиме. Надалі опитуваний зателефонував громадянину на прізвище ОСОБА_18 та запитав за яких обставинах він забрав ліхтарик у заявника, на що останній пояснив, що заявник засвітив його обличчя ліхтарем, у зв`язку із чим він зняв його з голови заявника, внаслідок чого виник конфлікт. Після цього, заявник злякався та направився в бік дому, тому ОСОБА_19 продиктував свій номер телефону та повідомив, що поверне ліхтар завтра, коли обидва протверезіють, оскільки останні перебували в стані алкогольного сп`яніння. Під час спілкування опитуваний сказав ОСОБА_20 , щоб він повернув ліхтарик, на що останній повідомив, що потерпілий не бажає його забирати, тому він може принести ліхтар до відділу поліції, що він і зробив. Ліхтар прийняв один із працівників ВП № 1 ХРУП №3, факт прийняття ліхтаря та передачі його заявнику жодним чином зафіксовано не було, оскільки опитуваного не було на той момент в підрозділі, а також тому, що заявник та ОСОБА_19 відмовились надавати письмові пояснення. Дату коли ОСОБА_21 приніс ліхтар до підрозділу поліції опитуваний не пам`ятає, оскільки це було давно.

Опитаний заступник начальника СКП відділу поліції №1 ХРУП №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_8 , пояснив, що згідно зі своїми функціональними обов`язками здійснює контроль за виконанням доручень слідчих, а також контроль за розглядом матеріалів ЄО, які доручені керівництвом сектору кримінальної поліції. 26.02.2023 працівникам СКП було доручено на розгляд матеріал, зареєстрований в ЄО ВП №1 ХРУП №3 від 26.02.2023 № 1649, за повідомленням про вчинення грабежу у відношенні ОСОБА_2 , 1987 р.н., який мав місце цього ж дня о 21:46 за адресою: АДРЕСА_1 .

Розгляд такого матеріалу був доручений капітану поліції ОСОБА_1 та лейтенанту поліції ОСОБА_9 , які згідно з функціональними обов`язками закріплені за даним напрямком службової діяльності.

Після вивчення наявних матеріалів, зокрема пояснень, які відібрав оперуповноважений СКП ОСОБА_22 , встановлено, що у заявника ОСОБА_2 виник конфлікт з невідомим, через те, що його ліхтар світив йому в обличчя, у зв`язку з чим останній забрав ліхтарик у заявника та залишив свій номер телефону, при цьому повідомив, щоб той потім забрав ліхтар. Також в матеріалах знаходилось пояснення другого фігуранта події, з яким у заявника відбувся конфлікт, а саме - ОСОБА_23 , 1992 р.н., який підтвердив ситуацію з конфліктом, але факт грабежу в категоричній формі заперечив. Оскільки після збору вказаного матеріалу ЄО черговим нарядом начальник слідчого відділу перевіряв його та приймав рішення по ньому, а також беручи до уваги те, що законність прийняття рішення по ЄО кожного дня контролюється працівниками прокуратури та факт того, що в діях ОСОБА_23 не виявлено ознак злочину, передбаченого чинним КК України, все вищевказане стало підставою для списання матеріалів відповідно до Закону України Про звернення громадян.

Опитуваному з місця події оперуповноважений ОСОБА_22 не доповів про те, що на території обслуговування стався грабіж. Про те, що на місце події було направлено СОГ в телефонній розмові доповів черговий, дані чергового опитуваний не пам`ятає. Усі інші обставини події опитуваному стали відомі вранці наступного дня під час обговорювання даної теми начальником слідчого підрозділу та безпосереднім керівником опитуваного - ОСОБА_24 . Опитаний зазначає, що заявник надав пояснення, що претензій ні до кого не має та за даним фактом просить не турбувати. У зв`язку з вищевикладеним виконавець міг не долучити до матеріалів перевірки відповідь заявнику. Водночас опитуваний зазначає, що під час збору матеріалів та прийняття заяви від особи, яка викликала поліцію чи звернулась із заявою, їй повідомляється про те, що з матеріалами перевірки вони мають право ознайомитись в кабінеті 10 підрозділу. Опитуваний не знає, чи знаходилась в матеріалах ЄО відповідь заявнику.

З огляду на зазначене, за висновком дисциплінарної комісії, позивач, отримавши для розгляду матеріали ЄО № 1649 від 26.02.2023 та поспілкувавшись із заявником ОСОБА_2 і учасником події ОСОБА_4 , знаючи напевно, що ліхтар заявникові не повернуто, а у поясненні заявника зазначені недостовірні відомості про повернення належного потерпілому майна, не доповів керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки рапортом про встановлення в матеріалах ЄО відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, капітан поліції ОСОБА_1 , отримавши від учасника події ОСОБА_4 належний заявникові ліхтар, передав його власнику ОСОБА_2 . При цьому, ним не було жодним чином документально зафіксовано, ані факт отримання від ОСОБА_4 . ліхтаря, ані передачі його ОСОБА_2 .

Однак, колегія суддів зазначає, що суперечливість зібраних дисциплінарною комісією пояснень як заявника, ОСОБА_2 , так і поліцейських ВП №1 ХРУП №3, не дозволяє зробити однозначний висновок про те, що позивач, отримавши для розгляду матеріали ЄО №1649 від 26.02.2023, міг встановити в матеріалах ЄО відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення,

Так, за інформацією, викладеною у висновку службового розслідування, з матеріалів ЄО №1649 від 26.02.2023, на час розгляду їх позивачем, вбачалося, що ліхтар залишився у ОСОБА_4 за згодою ОСОБА_2 , при цьому останній записав номер ОСОБА_4 , а отже підстави для подання рапорту про встановлення в матеріалах ЄО відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення за кваліфікацією "грабіж", були відсутні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що тільки 07.06.2023 вказані матеріали перереєстровані до ІП "ЄО" ІКС ІПНП за №4913 та відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000512 за ч.4 ст.186 КК України.

За результатами проведеного досудового розслідування винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000512 від 07.06.2023 за п.2 ч.1 ст.284 КПК України (відсутність в діянні складу кримінального правопорушення), що фактично відповідачем у даній справі не заперечується.

Колегія суддів зазначає, що висновок службової комісії про те, що позивач мав відповідно до покладених на нього повноважень зафіксувати факт отримання та передачі ліхтаря, спростовується як довідкою про обов`язки старшого уповноваженого СКП відділу поліції №1 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 (а.с.155-156), так і фактично інформацією, наведеною відповідачем у відзиві на позовну заяву, згідно якої вилучення ліхтаря як речового доказу мало здійснюватися слідчо-оперативною групою, виїзд якої здійснювався на місце події 26.02.2023 за повідомленням ОСОБА_2 .

Згідно п.5 розділу ІІ Інструкції №575 СОГ створюються при чергових частинах органів та підрозділів поліції. Склад цих груп формується з числа працівників поліції відповідно до графіка чергування, затвердженого керівником органу, підрозділу поліції та погодженого з керівником органу досудового розслідування (дізнання).

До складу СОГ включаються слідчий (дізнавач), працівник оперативного підрозділу, інспектор-криміналіст (технік-криміналіст), а також (за необхідності) кінолог зі службовим собакою.

Слідчий є старшим СОГ, а в разі включення до складу СОГ замість слідчого дізнавача старшим СОГ є дізнавач.

Завданням СОГ є виявлення, фіксація, вилучення та пакування слідів кримінального правопорушення, речових доказів, установлення свідків та потерпілих, з`ясування обставин кримінального правопорушення, що мають значення для всебічного, повного і неупередженого їх дослідження та встановлення осіб, які його вчинили (п. 6 розділу ІІ Інструкції № 575).

При цьому, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, речовий доказ має бути одержаний з дотриманням належної процедури згідно з вимогами закону щодо порядку проведення відповідної процесуальної дії та порядку фіксування її ходу й результатів саме під час кримінального провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє, як необґрунтовані доводи відповідача та посилання останнього на докази в підтвердження порушення позивачем службової дисципліни та вчинення у зв`язку з цим дисциплінарного проступку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що перевірка доказів на їх достовірність та допустимість у дисциплінарній справі не містить чітко визначених законодавством України умов та вимог на відміну від перевірки доказів у адміністративному провадженні.

Однак, незалежно від виду провадження, ознаки допустимості виключають суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов`язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях встановив критерії, які національні суди повинні застосовувати при здійсненні контролю за оцінкою доказів, яку адміністративний орган проводить перед прийняттям дискреційного рішення.

Так, у рішенні від 22.11.1995 у справі "Брайєн проти Об`єднаного Королівства" зазначається, що суд повинен встановити, чи не є висновки адміністративного органу щодо фактів у справі "довільними та нераціональними". Європейський суд з прав людини визнав такими, що відповідають Конвенції національні законодавство та практика, при яких суди мають право скасувати дискреційні адміністративні акти, коли: 1) ці акти ґрунтуються на висновках, що зроблені на основі неналежних доказів або без зважання на належні докази, 2) докази, на які спирається адміністративний орган, не здатні обґрунтувати висновок щодо обставин у справі; 3) жодна посадова особа за належного підходу на основі відповідних доказів не дійшла б тих висновків, на яких ґрунтується оскаржений адміністративний акт (п. 44 CASE OF BRYAN v. THE UNITED KINGDOM).

Колегія суддів наголошує, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого наказу про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено саме на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень.

Оскаржуваний у даній справі наказ відповідача прийнятий за висновками службового розслідування, матеріали якого є суперечливими та такими, що здійснені на підставі доказів та пояснень осіб, які беззаперечно не свідчать про наявність у позивача вини у вчиненні дисциплінарного проступку, за яке він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Отже, під час розгляду даної справи не знайшов свого достовірного підтвердження факт вчинення дисциплінарного проступку та необхідність у зв`язку з цим притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді попередження про неповну службову відповідність.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що фактично суд першої інстанції не зазначив в оскаржуваному рішенні приписи конкретно яких саме нормативно - правових актів було порушено позивачем своїми діями у ході здіснення своїх повноважень з приводу конфліктної ситуації між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зокрема отримання позивачем від учасника події ОСОБА_4 належний ОСОБА_2 ліхтар та передання його останньому.

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідачем не було належним чином обґрунтовано необхідність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, та співмірність виду застосованого стягнення з порушеннями службової дисципліни, встановленими у ході службового розслідування.

Згідно матеріалів даної справи, станом на час застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність, діючих дисциплінарних стягнень не мав, що підтверджується відповідачем у висновку службового розслідування відносно поліцейських відділу поліції №1 Харківського РУП №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області .

Згідно з службовою характеристикою капітан поліції ОСОБА_1 за період роботи в поліції зарекомендував себе добре, свої функціональні обов`язки засвоїв, до їх виконання ставиться сумлінно (а.с.38).

Обставини, що обтяжують відповідальність капітана поліції ОСОБА_1 у ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією не були встановлені.

Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспорюваного наказу (наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області №496 від 21.06.2023 в частині визнання в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразилося у невиконанні вимог п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліції", ч.1 ст.8 Закону України "Про Національну поліцію", п.11 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100 та застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність) відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи, та всупереч вимогам чинного законодавства.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведені висновки, колегія суддів вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено (доказано) правомірність оспорюваного наказу (наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області №496 від 21.06.2023 в частині визнання в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразилося у невиконанні вимог п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліції", ч.1 ст.8 Закону України "Про Національну поліцію", п.11 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100 та застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.).

Висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні суду та доводи Головного управління Національної поліції в Харківській області, які містяться у відзиві на апеляційну скаргу щодо правомірності оспорюваного наказу в частині, яка стосується позивача, суперечать вищенаведеним вище висновкам суду апеляційної інстанції.

Таким чином, залишаючи адміністративний позов ОСОБА_1 без задоволення, суд першої інстанції дійшов необґрунтованих висновків, а відтак колегія суддів вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 шляхом визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області №496 від 21.06.2023 в частині визнання в діях позивача дисциплінарного проступку, що виразилося у невиконанні вимог п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліції", ч.1 ст.8 Закону України "Про Національну поліцію", п. 11 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100 та застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини даної справи, що мають значення для даної справи, а також допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи, скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі №520/19923/23 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області №496 від 21.06.2023 в частині визнання в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразилося у невиконанні вимог п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліції", ч.1 ст.8 Закону України "Про Національну поліцію", п.11 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100 та застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський