Справа № 480/397/24
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2024 року Суми Справа № 480/397/24
Суддя Сумського окружного адміністративний суду Сидорук А.І., за участю секретаря судового засідання - Гонтаренко І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Школьного Володимира Анатолійовича, про ухвалення додаткового рішення у справі № 480/397/24.
Представники сторін у судове засідання не з`явились.
Суть питання, з якого постановляється додаткове рішення.
20.02.2024 судом було ухвалено рішення, яким вимоги позивача задоволено. Визнано протиправною та скасувано постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.12.2023 ВП № 73575246 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 4440,16 грн.
28.02.2024 до суду надішла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в частині стягнення з відповідача 5000 грн витрат на правничу допомогу. Розгляд питання представник позивача просив провести без його участі.
06.03.2024 судом було призначено вказану заяву до розгляду на 14.03.2024 та запропоновано відповідачу надати до суду пояснення стосовно судових витрат.
12.03.2024 до суду надійшли пояснення відповідача, в яких він просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні заяви.
Відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк подання такої заяви, а також не заявлено до винесення рішення клопотання про намір подати заяву про стягнення витрат на правиничу допомогу, як і не надано доказів, що позивач сплатив представнику гонорар, на виконання умов договору про надання правової допомоги.
Судом 02.04.2024, після заслуховування пояснень представника відповідача, було здійснено вихід до нарадчої кімнати, проте, з метою витребувння доказів та їх дослідження, поновлено розгляд питання щодо ухвалення додаткового рішення і оглолошено перераву в засіданні до 18.04.2024.
08.04.2024 до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача.
Дослідивши заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, після отримання пояснень та доказів, суд дійшов висновку про часткове її задоволення.
Мотиви, з яких суд дійшов вказаного вище висновку.
По-перше, суд звертає увагу, що відсутність оплати за правничу допомогу не є підставою, щоб стверджувати про те, що вказане є підставою для відмови.
У позовній заяві представником позивача було зазначено, що витрати у зв`язку із розглядом справи в розмірі 6211,20 грн складаються із витрат по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн та витрат на правничу допомогув сумі 5000 грн, докази понесення ких будуть надані протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення. У прохальній частині позову просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.
Відповідно до норми п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
По-друге, адміністративний суд не вирішує питання виконання договору між сторонами, а саме в контексті цивільно-правової угоди та наслідки такого не виконання.
По-третє, стосовно посилань відповідача на недотримання позивачем норми ч. 7 ст. 139 КАС України, то суд зазначає наступне.
Даною нормою процесуального закону передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вже було зазначено судом, у позовній заяві представником позивача було зазначено про орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу у сумі 5000 грн та 07.02.2024 у судовому засіданні усно заявлено клопотання про намір подати докази витрат на правничу допомогу, а саме після ухвалення рішення.
26.02.2024 представником позивача засобами поштового зв`язку було подано заяву про стягнення витрат на првничу допомогу, оскільки рішення суду було ухвалено 20.02.2024, а п`ятиденний строк припадав на 25.02.2024, який є вихідним днем, а тому, з урахуванням норми ч. 6 ст. 120 КАС України, останнім днем подання заяви є перший після нього робочий день - 26.04.2024.
Отже, суд дійшов висновку про дотримання представником позивача вимог норми ч. 7 ст. 139 КАС України.
По-четверте, відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, в тому числі: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо.
На підтвердження таких витрат представником позивача надано копії: договору про надання правничої допомоги від 08.01.2024, укладеного між позивачем та адвокаом школьним В.А.; додаткової угоди № 1 від 08.01.2024, із зазначенням у ній фіксованої суми гонорару у сумі 5000 грн; акту приймання - передачі від 23.02.2024 до договору про надання правничої допомоги; ордеру від 18.01.2024 серії ВМ № 1045401.
Суд звертає увагу, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Вказана правова позиція міститься також в постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 808/1849/18.
Крім того, у разі, якщо під час вирішення клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених стороною в адміністративній справі - суб`єктом приватного права, за рахунок бюджетних асигнувань іншої сторони - суб`єкта владних повноважень, суди доходять висновку про неспівмірність зазначеного у клопотанні розміру витрат на таку допомогу, то суди повинні на підставі аналізу поданих сторонами доказів, з урахуванням категорії складності та значення справи для сторін, самостійно визначити розмір судових витрат на правничу допомогу, який має бути відшкодований.
Вказана правова позиція міститься також в постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 160/6762/21.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд зазначає, що представником позивача було складено позов, який було залишено судом без руху, виключно через дії самого представника, оскільки саме він не врахував такі факти. Представником позивача було відвідано лише одне судове засідання - 07.02.2024, потім ним подано заяву про розгляд справи без його участі. Представником позивача було складено заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, шляхом ухвалення додаткового рішення, однак не обгрунтовано, чому сума не могла бути розрахована до ухвалення рішення, враховуючи те, що розмір гонорару фіксований і зазначений у додатковій угоді від 08.01.2024. Крім того, представник позивача надав такі послуги, як аналіз документів, ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, що, на переконання суду, входить в процедуру, яка безпосередньо пов`язана із складання позову.
З урахуванням вказаних обставин, оскільки дана справа є справою незначної складності, предметом позову була правомірність постанови виконавця про стягнення виконавчого збору в сумі 4440,16 грн, а витрати на правничу допомогу заявлені у сумі 5000 грн, які перевищують матеріальну сторону питання, а також враховуючи інші факти і обставини, про які детально зазначено вище, то суд дійшов висновку, здійснивши розрахунок, що розумно обґрунтованими і справедливими, на переконання суду, які підлягають відшкодуванняю позивачу за рахунок відповідача, є витрати на правничу допомогу в сумі 2350 грн.
Таким чином, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в частині стягнення витрат на правничу допомогу, задовольняється судом частково.
Керуючись ст.ст. 90, 132, 134, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд
1. Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Школьного Володимира Анатолійовича, про ухвалення додаткового рішення у справі № 480/397/24, а саме в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у сумі 5000 грн від 26.02.2024 - задовольнити частково.
3. В задоволенні іншої частини вимог про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.
4. Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в тридцятиденний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.

5. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.
Суддя А.І. Сидорук