Справа № 712/464/24
Суддя: Швед Едуард Юрійович
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/464/24 Суддя першої інстанції: Троян Т.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Шведа Е.Ю.,

суддів - Голяшкіна О.В., Заїки М.М.,

при секретарі - Левкович А.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 29 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Соснівського районного суду міста Черкаси з позовом до Адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради (далі - Відповідач, Адміністративна комісія) про скасування постанови від 27.12.2023 №449 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (6 800 грн) та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 29.02.2024 позов задоволено:

- скасовано постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради №449 від 27.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП;

- звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, із оголошенням їй усного зауваження, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП - закрито.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що всупереч вимог КпАП України оскаржувана постанова не містить опису обставин, встановлених під час розгляду справи, відомостей про обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також обґрунтування неможливості застосування більш м`якого стягнення. Крім того, суд зазначив, що безпосередньо ініціювання провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо Позивача справило на останнього належний виховний вплив, а відтак свідчить про існування підстав для скасування спірної постанови та звільнення ОСОБА_1 від відповідальності на підставі ст. 22 КпАП України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що наказ начальника Черкаської обласної адміністрації про заборону торгівлі алкогольними напоями з 21:00 до 10:00 має таку ж юридичну силу, як і рішення ради, а відтак за його порушення особи несуть відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 156 КпАП України. Підкреслює, що повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення Позивач отримала завчасно, до клопотання про відкладення розгляду справи не надала підтверджуючі неможливість прибуття документи та не була позбавлена права направити свого представника. Відтак, за твердженням Апелянта, оскільки присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, то при відхиленні клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи її права не були порушені. Крім того, наголошує на помилковості висновків суду про відсутність в оскаржуваній постанові ряду відомостей, оскільки їх зазначення нормами ст. 283 КпАП України не передбачено. Зауважує, що при обранні заходу впливу було застосовано мінімальну міру покарання, підстави для звільнення особи від відповідальності були відсутні з огляду на необхідність запобігання вчиненню нових правопорушень. Окремо зазначає, що судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання Відповідача про виклик свідків.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 04.04.2024.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить в її задоволенні відмовити та залишити без змін рішення суду першої інстанції. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом правильно вказано на відсутність в оскаржуваній постанові посилань на обставини, які пом`якшують відповідальність, внаслідок чого на Позивача накладено штраф у значному розмірі замість усного попередження. Наголошує на безпідставності доводів Апелянта про те, що затверджені начальником обласної військової адміністрації зміни до наказу мають силу рішення міської ради, а тому за їх порушення може наступати відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 156 КпАП України. Підкреслює, що всупереч твердження Відповідача, Позивач та її представник своєчасно звернулися із клопотанням про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, відхиливши яке Адміністративна комісія позбавила ОСОБА_1 права на захист. Окремо зауважує на правильності висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для виклику свідків.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2024 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16.04.2024.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити, виходячи з такого.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 17.11.2023 старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Черкаського районного управління поліції Головного управління поліції в Черкаській області майором поліції відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ВАБ №947173 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 43).

Із змісту цього протоколу вбачається, що 17.11.2023 близько 21:13 за адресою м. Черкаси, вул. О. Дашковича, 19, в магазині « Делікат » ОСОБА_1 здійснила продаж алкогольних напоїв після 21:00, чим порушила наказ Черкаської обласної військової адміністрації №16 від 31.10.2022, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

27.12.2023 Адміністративною комісією прийнято постанову №449 про адміністративне стягнення (а.с. 50), якою на ОСОБА_1 за порушення наказу Черкаської обласної військової адміністрації №16 від 31.10.2022 на підставі ч. 2 ст. 156 КпАП України накладено штраф в сумі 6 800 грн.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 7, 22, 23, 156, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України), ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон), ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. ст. 1, 4, 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на відсутність в оскаржуваній постанові всіх необхідних відомостей та малозначність вчиненого правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 9 ст. 15-3 Закону сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Приписи п. 44-1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначають, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений час доби в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

У свою чергу, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.

Пунктом 3 Порядку заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1457, передбачено, що заборона торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан, запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням разом з військовою адміністрацією (у разі її утворення) з метою забезпечення громадської безпеки і порядку.

У силу положень п. 8 ч. 6 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» начальник військової адміністрації видає накази та розпорядження у межах своїх повноважень, які мають таку ж юридичну силу, що і рішення відповідної ради (рад). Накази, видані в межах повноважень місцевих рад, мають бути оприлюднені, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом.

Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що наказ начальника військової адміністрації є обов`язковим для виконання на відповідній території та має прирівняну до рішення відповідної ради (рад) юридичну силу. За таких обставин невиконання особою положень наказу начальника військової адміністрації прирівнюється до невиконання рішення органу місцевого самоврядування.

Матеріали справи свідчать, що наказом начальника Черкаської обласної військової адміністрації від 31.10.2022 №16 «Про внесення змін до наказу начальника Черкаської обласної військової адміністрації від 02.03.2022 №2» внесено зміни до наказу начальника Черкаської обласної військової адміністрації від 02.03.2022 №2 «Про встановлення заборони на торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі», із змінами, внесеними наказами начальника Черкаської обласної військової адміністрації від 31.03.2022 №10 та від 06.06.2022 №14, шляхом викладення пункту 1 в такій редакції: « 1. Заборонити з 31.10.2022 на території Черкаської області та в м. Черкаси з 21.00 до 10.00 на період дії воєнного стану торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі (за винятком лікарських засобів, дозволених до застосування та включених до Державного реєстру лікарських засобів, та дезінфекційних засобів).» (а.с. 55).

Отже, станом на 17.11.2023 на території міста Черкаси діяла заборона здійснювати реалізацію, зокрема, алкогольних напоїв з 21 години 01 хвилини до 09 годин 59 хвилин. Порушення указаних обмежень тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 156 КпАП України.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 17.11.2023 о 21:13 у магазині «Делікат» було здійснено продаж алкогольного напою (пива «Облонь», світле, ємністю 0,5 л) громадянці ОСОБА_2 , що підтверджується копією пояснень ОСОБА_2 від 17.11.2023 (а.с. 46), копією фіскального чека від 17.11.2023 (а.с. 47, 49), а також зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №947173 (а.с. 43).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ст. 278 КпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 279 КпАП України розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Приписи ст. 280 КпАП України визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

При цьому за правилами ст. 281 КпАП України при розгляді колегіальним органом справи про адміністративне правопорушення ведеться протокол, в якому зазначаються: 1) дата і місце засідання; 2) найменування і склад органу, який розглядає справу; 3) зміст справи, що розглядається; 4) відомості про явку осіб, які беруть участь у справі; 5) пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, їх клопотання і результати їх розгляду; 6) документи і речові докази, досліджені при розгляді справи; 7) відомості про оголошення прийнятої постанови і роз`яснення порядку та строків її оскарження.

Протокол засідання колегіального органу підписується головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Отже, положеннями КпАП України закріплено порядок і процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, окремою стадією якої є, зокрема, розгляд клопотань особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її адвоката. У свою чергу законодавець прямо передбачив, що результати розгляду клопотань повинні бути зафіксовані у протоколі засідання колегіального органу з розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Указаним правам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кореспондує обов`язок органу, який здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, забезпечити їх дотримання.

Матеріали справи свідчать, що представником ОСОБА_1 , адвокатом Заінковською В.В. 26.12.2023 (вх. №209/01; а.с. 56-57) подано до Адміністративної комісії клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення та ознайомлення з її матеріалами. Указане клопотання обґрунтоване неможливістю прибуття Позивача на засідання комісії через відсутність у місті Черкаси 27.12.2023, бажанням ОСОБА_1 бути присутньою під час розгляду справи, а також відсутністю у Позивача матеріалів справи про адміністративне правопорушення, без яких немає можливості ефективно надати правову допомогу.

Водночас, із змісту протоколу від 27.12.2023 №449 засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Черкаської міської ради у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що у ньому відсутні відомості щодо розгляду та результатів вирішення поданого представником Позивача клопотання (а.с. 51-52). У площині наведеного твердження Апелянта про те, що за результатами розгляду вказаного клопотання останнє було відхилено, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки належними і допустимими доказами (яким у спірному випадку є протокол засідання Адміністративної комісії) відповідні обставини не підтверджуються.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 , невідкладно, після отримання 22.12.2023 (п`ятниця) повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення (а.с. 53-54) у перший робочий день 25.12.2023 (понеділок) уклала з АО «Юридична компанія «Лойєрз Бразерз» договір про надання правової допомоги від 25.12.2023 №б/н. У цей же день представником ОСОБА_1 , адвокатом Заінковською В.В., було підготовлено та 26.12.2023 подано до Адміністративної комісії вищезгадане клопотання про відкладення розгляду справи та ознайомлення з її матеріалами.

Викладене, на переконання суду апеляційної інстанції, свідчить, що Позивач добросовісно, без будь-яких зволікань, виявив волю до реалізації права на правову допомогу, ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення та участі в її розгляді. Однак, зважаючи на встановлені вище обставини, фактично у реалізації відповідних прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, Відповідачем було відмовлено.

Указане вище, на переконання колегії суддів, свідчить, що відповідними діями Адміністративна комісія порушила права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, чим порушила порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічна за своїм змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.05.2020 у справі № 640/16220/16-а.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 283 КпАП України постанова повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи. У свою чергу, перелік обставин, що підлягають встановленню, визначено у ст. 280 КпАП України.

Разом з тим, всупереч наведених нормативних вимог, оскаржувана постанова не містить відомостей про обставини, які в обов`язковому порядку підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Аналіз змісту постанови від 27.12.2023 №449 не дає підстав стверджувати, що при її прийнятті враховувалися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан.

З урахуванням викладеного, зважаючи на встановлені вище обставини порушення Відповідачем порядку та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваної у цій справі постанови.

При цьому, з приводу аргументів Апелянта про безпідставне відхилення судом клопотання останнього про допит в якості свідків особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, а також особи, якій здійснено продаж алкогольного напою, колегія суддів зауважує, що, як правильно зазначив Соснівський районний суд міста Черкаси, спірними не є обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Водночас, що стосується позиції суду першої інстанції про наявність правових підстав для звільнення Позивача від адміністративної відповідальності згідно ст. 22 КпАП України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

У постанові від 31.10.2019 у справі №266/3228/16-а Верховний Суд зазначив, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, Верховний Суд вказав, що, приймаючи рішення про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, суди попередніх інстанцій вийшли за межі своєї компетенції тим самим втрутившись в дискреційні повноваження відповідача, що не відповідає загальним принципам та засадам адміністративного судочинства.

Як було встановлено раніше, у межах цієї справи здійснювався розгляд скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення, а не про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Отже, сфера застосування статті 22 КпАП України поширюється саме на орган, уповноважений вирішувати справу (у спірному випадку - Адміністративну комісію).

Згідно ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, законодавцем чітко встановлений відповідний вид санкцій (штраф), який підлягає застосуванню до правопорушника в разі прийняття органом, уповноваженим вирішувати справу, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, вирішення питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а не до повноважень суду.

Аналогічна за своїм змістом правова позиція викладена також й у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №678/568/17 та від 26.05.2020 у справі № 520/2098/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене у випадку встановлення у ході розгляду справи адміністративним судом наявності правових підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення суд зобов`язаний закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не у повній мірі правильно встановив всі обставини справи та зробив необґрунтовані висновки щодо окремих обставин, які не узгоджуються з нормативним регулюванням спірних правовідносин. Указане є підставою для зміни судового рішення у мотивувальній та резолютивній частинах.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити у мотивувальній та резолютивній частинах.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 271, 272, 286, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії Виконавчого комітету Черкаської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 29 лютого 2024 року - змінити у мотивувальній та резолютивній частинах.

Викласти абзац третій резолютивної частини рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 29 лютого 2024 року у наступній редакції: «Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.».

В іншій частині рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 29 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Суддя-доповідач Е.Ю. Швед

Судді О.В. Голяшкін

М.М. Заїка

Повний текст постанови складено 16 квітня 2024 року.