Справа № 320/8050/24
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2024-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 квітня 2024 року № 320/8050/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Колеснікова І.С., розглянувши заяву про відвід судді Колеснікової І.С. в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Генерального прокурора Костіна Андрія Євгеновича

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної

шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Генерального прокурора ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зокрема запропоновано, серед іншого, викласти позовну заяву державною мовою. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

18 квітня 2024 року на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла заява про відвід судді Колеснікової І.С.

Заявник висловлює сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Колеснікової І.С., оскільки, на його думку, суд безпідставно залишив без руху його позовну заяву.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про відвід судді, суд доходить наступних висновків.

Приписами частини 1 статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Згідно частини 1 статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно частини 1 статті 6 Закону України «Про засади державної мовної політики» №5029-VІ від 03.07.2012 державною мовою України є українська мова.

Положеннями частини 1, частини 3 статті 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» визначено, що судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють ( частина 3 статті 15 КАС України).

За приписами частини 4 статті 15 КАС України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно частини 6 статті 13 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» №2704-VІІІ від 25.04.2019, органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом..

Згідно частини 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Відтак, законодавство України передбачає подання до суду документів, викладених виключно українською мовою.

Отже, учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, проте процесуальні документи мають бути подані лише державною мовою.

Така правова позиція з питання мови адміністративного судочинства відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 6 липня 2016 року (справа № 21-1092а16). Також подібні висновки викладались в ухвалах Верховного Суду від 1 серпня 2019 року у справі 826/10114/17, від 1 липня 2019 у справі 243/10706/18, від 22 липня 2019 року у справі 826/19159/16.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.04.2008 № 8-рп/2008 у справі № 1-18/2008 встановлено, що відповідно до ст. 124 Конституції України Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства. Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України. Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

Гарантування у судочинстві використання мов національних меншин України узгоджується з Європейською хартією регіональних мов або мов меншин, ратифікованою Законом України від 15.05.2003 N 802-IV.

Разом з тим забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду. Законом України «Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин» передбачено, що при застосуванні положень Хартії заходи, спрямовані на утвердження української мови як державної, її розвиток і функціонування в усіх сферах суспільного життя на всій території України, не вважаються такими, що перешкоджають чи створюють загрозу збереженню або розвитку мов, на які відповідно до статті 2 цього Закону поширюються положення Хартії.

Судом встановлено, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Колеснікової І.С.від 18.04.2024 викладена російською мовою, а не українською.

Приписами Кодексу адміністративного судочинства України не врегульовано наслідки подання учасниками справи заяви про відвід судді, викладеної не українською мовою.

При цьому, згідно з частиною 6 статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на зазначене суд застосовує частину 2 статті 167 КАС України, відповідно до якої якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Оскільки заява позивача про відвід судді від 18.04.2024 викладена російською мовою, можливість її розгляду судом відсутня, тому заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 167, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 від 18.04.2024 року (Вхід. №36630) про відвід судді Колеснікової І.С. в адміністративній справі №320/8050/24 повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Колеснікова І.С.