Справа № 440/3842/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 квітня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/3842/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Супрун Є.Б., перевіривши обставини усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2024 адвокат адвокатського об`єднання "Юридичний альянс" Рак Артем Сергійович, здійснюючи представництво інтересів ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, що заявлений до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачу грошової компенсації у сумі 80 658,70 грн за невикористані календарні дні відпустки, зокрема: за 2018 рік: щорічна основна та додаткова відпустки - 43 доби, як учаснику бойових дій - 14 діб, за стаж служби (19 років); за 2019 рік: щорічна основна та додаткова відпустки - 44 доби та як учаснику бойових дій - 14 за стаж служби діб (20 років) виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби, що становить 701,38 грн за один день;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію у сумі 80 658,70 грн за невикористані календарні дні відпустки, зокрема: за 2018 рік: щорічна основна та додаткова відпустки - 43 доби, як учаснику бойових дій - 14 діб, за стаж служби (19 років); за 2019 рік: щорічна основна та додаткова відпустки - 44 доби та як учаснику бойових дій - 14 за стаж служби діб (20 років) виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби, що становить 701,38 грн за один день.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві у десятиденний строк усунути виявлені недоліки шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, а також доказів, які свідчать про поважність причин пропуску цього строку.

14.04.2024 представник позивача через систему "Електронний суд" надав заяву про поновлення строку звернення до суду з позовом, в якій просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та поновити його. Стверджує, що позивач з 06.10.2023 вживав усіх можливих заходів з метою отримання відомостей щодо кількості днів невикористаних відпусток, нарахування середньомісячного заробітку за один робочий день для правильного розрахунку невиплаченої компенсації за невикористані дні відпусток. Лише отримавши 12.03.2024 копію грошового атестату позивач остаточно дізнався про порушення своїх прав та здобув всю необхідну інформацію для звернення з цим позовом до суду. Також наголошує, що на час виникнення спірних правовідносин діяла редакція статті 233 КЗпП України, яка не обмежувала будь-яким строком звернення до суду з вимогами щодо стягнення працівником належних до стягнення сум у трудовому спорі. Отже, в цьому випадку звернення до суду за захистом порушених прав не обмежується будь-яким строком.

Надаючи оцінку приведеним доводам, суд зазначає, що зміст поданої заяви, як і зміст позовної заяви, не містить переконливих доводів з приводу того, що позивач, звертаючись до суду у квітні 2024 року з порушенням трьохмісячного строку, визначеного статтею 233 КЗпП України, з позовними вимогами про нарахування та виплату компенсації за невикористані дні відпустки позивача після звільнення ним ще 08.01.2020 зі служби в поліції, не мав реальної можливості звернутися до суду у строк, встановлений законом, який у даному випадку закінчував свій перебіг аж 02.10.2023.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Позивач не використав надану йому можливість, не надав доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не навів поважних обставин, які не залежали від його волі та пов`язані з дійсними істотними перешкодами і труднощами, що перешкоджали звернутися до суду в межах встановленого строку.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №380/14933/22.

Натомість заявник вдався до голослівних суперечок з приводу правильності висновків, покладених судом в основу мотивів залишення позовної заяви без руху.

Пан ОСОБА_1 починаючи з 2021 року, одразу ж після його звільнення, перебуває у перманентних судових процесах з колишнім роботодавцем з приводу його неналежного грошового забезпечення, про що свідчать судові справи №440/4015/21, №440/6138/22, №440/6489/22, №440/10007/22, №440/5726/22.

Тож його твердження про те, що лише отримавши 12.03.2024 копію грошового атестату він остаточно дізнався про порушення своїх прав та здобув всю необхідну інформацію для звернення з цим позовом, суд визнає нещирими.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду, оскільки позивач не навів поважних причин його пропуску та не надав відповідних доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною другою статті 123 КАС України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на те, що позивач не повідомив поважних причин пропуску строку звернення до суду, у суду наявні підстави, встановлені частиною 2 статті 123 та пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України, для повернення позовної заяви, заявленої з пропуском строку, встановленого частиною 3 статті 122 КАС України та статтею 233 КЗпП України.

Керуючись статтями 122, 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Рака Артема Сергійовича про поновлення строку звернення до суду з позовом - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Є.Б. Супрун