Справа № 280/878/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року Справа № 280/878/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10; ),

Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ у Київській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Київській області щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області зарахувати до спеціального стажу роботи позивача, що дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2, роботу моториста-матроса ТОВ «ВВС» у період з 13.10.1997 по 26.08.2002 роки і на ДП «Запорізькій річний порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» у період з 29.08.2002 по 04.08.2005 роки та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснювати позивачу виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, починаючи з 16 листопада 2023 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що досягнувши пенсійного віку, визначеного положеннями пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII), та маючи необхідний страховий та спеціальний стаж, позивач звернувся до пенсійних органів за місцем свого мешкання із заявою про призначення пільгової пенсії за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Список №2), яку за принципом екстериторіальності розглядало ГУ ПФУ у Київській області, однак у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах було відмовлено через відсутність необхідного пільгового стажу на посадах, передбачених Списком №2, з посиланням на те, що подана позивачем уточнююча довідка не відповідає по формі Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), та не закріплена результатами атестації робочого місця. Крім того, не зараховано стаж роботи мотористом-матросом в ДП «Запорізькій річний порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» у період з 29.08.2002 по 04.08.2005 у зв`язку з відсутністю наказів про результати проведення атестації робочого місця у цей період. Позивач не погоджується з відмовою в призначення пільгової пенсії, оскільки вважає, що стаж його роботи на момент звернення із заявою про призначення пенсії, достатній для призначення пільгової пенсії за Списком №2, підтверджується записами у трудовій книжці і уточнюючими довідками, а недотримання роботодавцем форми бланку уточнюючої довідки або порядку проведення атестації не може впливати на можливість реалізації гарантованого Конституцією України права на соціальне забезпечення. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 05.02.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.02.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувано від ГУ ПФУ у Київській області розрахунок періоду трудового стажу позивача, зарахованого до його пільгового стажу, та засвідченні належним чином матеріали пенсійної справи позивача, на підставі яких приймалось оскаржуване рішення.

08.03.2024 ГУ ПФУ у Київській області подало витребувані судом докази та відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що 16.11.2023 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. За принципом екстериторіальності заяву позивача та додані до неї документи розглянуто ГУ ПФУ у Київській області. Згідно з наданими документами страховий стаж позивача становить 36 років 9 місяців 19 днів, пільговий стаж становить 6 років 3 місяці 28 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 13.10.1997 по 26.08.2002 за довідкою від 06.03.2006 №004, оскільки довідка надана заявником не відповідає формі довідки, затвердженої додатком 5 Порядку №637, та відсутні накази про результати атестації робочих місць за умовами праці за вказаний період; період роботи з 29.08.2002 по 04.08.2005 за пільговою довідкою №1-1-36/105 від 12.04.2023, оскільки відсутні накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці за вказаний період. Рішенням від 22.11.2023 №09 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Враховуючи викладене, ГУ ПФУ у Київській області не вбачає в своїх діях порушення діючого пенсійного законодавства та просить відмовити у задоволенні позову.

11.03.2024 ГУ ПФУ в Запорізькій області подало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що 06.11.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням ГУ ПФУ у Київській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-VІ у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Оскаржуваним рішенням до пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 13.10.1997 по 26.08.2002 за довідкою від 06.03.2006 №004, оскільки довідка не відповідає формі, затвердженій додатком 5 Порядку №637, та відсутні накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці за вказаний період; з 29.08.2002 по 04.08.2005 за пільговою довідкою № 1-1-36/105 від 12.04.2023, оскільки відсутні накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці за вказаний період. Для зарахування періодів пільгової роботи з 13.10.1997 по 26.08.2002 та з 29.08.2002 по 04.08.2005 рекомендовано надати пільгову довідку, оформлену відповідно до чинного законодавства, та накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці. Зазначено, що відповідно до інформації в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 дані про спецстаж позивача відсутні. Таким чином, відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. Відповідач зазначає, що трудова книжка підтверджує лише загальний стаж роботи працівника, але підтвердити пільговий характер роботи може лише уточнююча довідка підприємства, на якому особа працювала і яка видана на підставі первинних документів за час виконання відповідної роботи, а в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника - документи, видані архівними установами. Таким чином, виходячи з вищезазначеного, дії ГУ ПФУ у Київській області не суперечать чинному законодавству України, тому підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні. Просить відмовити у задоволенні позову.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.11.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

У відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (із подальшими змінами та доповненнями) (далі-Порядок 22-1) передбачено, що з 01 квітня 2021 року органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Враховуючи наведене, заява позивача від 16.11.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 в порядку екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ у Київській області.

За результатами розгляду заяви позивача від 16.11.2023 ГУ ПФУ у Київській області прийнято рішення № 09 від 22.11.2023 про відмову в призначенні пенсії.

За змістом вказаного рішення зазначено, що вік заявника 55 років, страховий стаж особи становить 36 років 9 місяців 19 днів, пільговий стаж заявника становить 6 років 3 місяці 28 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період роботи з 07.08.1989 по 22.12.1989 за трудовою книжкою, оскільки відсутня дата наказу про звільнення з роботи. До пільгового стажу не зараховано періоди з 13.10.1997 по 26.08.2002 за довідкою від 06.03.2006 №004, оскільки довідка надана заявником не відповідає формі довідки, затвердженої додатком 5 Порядку №637, та відсутні накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці за вказаний період; з 29.08.2002 по 04.08.2005 за пільговою довідкою № 1-1-36/105 від 12.04.2023, оскільки відсутні накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці за вказаний період. Для зарахування періодів пільгової роботи з 13.10.1997 по 26.08.2002 та з 29.08.2002 по 04.08.2005 рекомендовано надати пільгову довідку, оформлену відповідно до чинного законодавства та накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці. Додатково повідомлено, що відповідно до інформації в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 дані про спецстаж позивача відсутні. Відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону №1058-IV оскільки позивач не набув необхідного пільгового стажу.

Не погодившись з діями відповідача 1 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Підпунктами 4, 23 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої) №137-V 14 вересня 2006 року, визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон №1058-IV.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За змістом частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Відповідно до п. «б» статті 13 Закону №1788-XII, в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок (абзац 3 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV).

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи (абзац 4 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV).

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пільговий стаж роботи обчислюється з урахуванням Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Надання інших додаткових документів, у тому числі уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, наказу про проведення атестації на відповідному робочому місці, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Зазначене відповідає усталеній правовій позиції Верховного Суду, яка викладено, зокрема, у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 31 березня 2020 року у справі № 678/65/17, від 02 грудня 2021 року у справі №263/9464/16-а тощо.

У даній справі спірним є питання щодо наявності у позивача пільгового стажу в розмірі 12 років 6 місяців, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Як слідує зі змісту спірного рішення, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 стала недостатність пільгового стажу, визначеного законом, внаслідок незарахування до спеціального стажу періодів роботи позивача з 13.10.1997 по 26.08.2002 за довідкою від 06.03.2006 №004, з посиланням на невідповідність уточнюючої довідки встановленій формі та відсутність наказів про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці за вказаний період; а також з 29.08.2002 по 04.08.2005 за пільговою довідкою № 1-1-36/105 від 12.04.2023, оскільки відсутні накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці за вказаний період.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до записів №№12-18 у трудовій книжці НОМЕР_2 від 22.07.1986, позивач у період з 13.10.1997 по 26.08.2002 працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ВВС» та у період з 29.08.2002 по 25.09.2006 працював на Дочірньому підприємстві «Запорізькій річний порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот».

Відповідно до уточнюючої довідки від 06.03.2006 №004, виданої ТОВ «ВВС», яка була долучена до заяви про призначення пенсії та надана до суду, позивач працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ВВС» мотористом - матросом з повним робочим днем з 13.10.1997 по 26.08.2002. Стаж роботи мотористом-матросом склав 4 роки 10 місяців 14 днів. Вказана посада моториста-матроса ГПН-9 відноситься до машинної команди суден службово-допоміжного флоту, який постійно працює в акваторії порта.

Також до заяви про призначення пенсії і до суду позивачем надано довідку від 12.04.2023 року № 1-1-36/105, видана Акціонерною судноплавною компанією «Укррічфлот», у якій наявна інформація про пільговий стаж позивача за Списком №2 та про проведену атестацію робочих місць:

- з 05.07.1990 по 04.09.1992 працював мотористом матросом ГПН-5 (Наказ № ВК-76 від 20.05.1991) 2 роки 01 місяць 29 днів;

- з 05.09.1992 по 03.03.1997 працював мотористом матросом ГПН-15 (Наказ №ВК-147 від 05.09.1992) 4 роки 05 місяців 28 днів;

- з 29.08.2002 по 08.02.2005 прийнятий за переводом з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС» мотористом матросом ГПН-15 другого вантажного району (Наказ №ВК-134 від 28.08.2002) 2 роки 05 місяців 09 днів;

- з 09.02.2005 по 22.09.2006 працював мотористом матросом ГПН-9 другого вантажного району (Наказ №ВК-16 від 09.02.2005) 1 рік 07 місяців 13 днів.

- 22.09.2006 звільнено за угодою сторін (Наказ №ВК-290 від 22.09.2006).

що передбачено Списком №2 розділ ХХХ пункт 3, підстава Постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173. Списком №2 Розділ ХХVІІІ Транспорт підрозділ 3) Морський і річковий флот; Плаваючий склад, код КП 706 підстава Постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10. Списком №2 Розділ ХХVІІІ Транспорт підрозділ 3) Морський і річковий флот; Плаваючий склад, код КП 706 підстава Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162. Списком №2 Розділ ХХVІІІ Транспорт підрозділ 3) Морський і річковий флот; Плаваючий склад, код КП 28.3.-4 підстава Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Атестація робочих місць за умовами праці проведена вперше Наказ №67 від 18.03.1996 «Про атестацію робочих місць за умовами праці»; Наказ №401 від 05.08.2005 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення», п.2 переліку робочих місць, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Спискам №2.

Зазначена довідка також містить усі необхідні відомості, визначені Порядком №637.

Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11 березня 1994 № 162 затверджений Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно до зазначеного Списку право на пенсію за віком на пільгових умовах мають машиністи всіх найменувань, мотористи всіх найменувань, (розділ ХХVIII код КП ОКПО 2502, 706) вказаного Списку.

Отже, оскільки згідно вищезазначеної Постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року, особи, які займають категорію професій "машиністи всіх найменувань", "мотористи всіх найменувань", користуються правом на пенсію за віком на пільгових умовах, а надані уточнюючи довідки підтверджували зайнятість на вказаних роботах повний робочий день, у відповідача не було правових підстав для відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача за Списком № 2 вказаних періодів роботи.

Подібним чином застосовано норми права Верховним Судом у постанові від 12.08.2020 у справі № 510/1401/16-а.

Слід також зауважити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими Постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку № 442 та пп. 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку 1 або Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

На переконання суду, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом, не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Відповідний правозастосовний підхід є усталеним у національній судовій практиці у відповідній сфері правовідносин та відображений, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 520/15025/16-а, а також постановах Верховного Суду від 23.01.2018 по справі № 732/2003/14 та від 05.03.2019 по справі №679/774/16-а.

Крім того, у разі незгоди з відомостями, зазначеними в документах позивача, пенсійний орган мав право на реалізацію повноважень, наданих йому частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV, а саме: вимагати відповідні документи від підприємства, перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощо, проте таким правом суб`єкт владних повноважень не скористався.

Позивач надавав до органу ПФУ уточнюючі довідки про пільговий характер роботи у ТОВ «ВВС» з 13.10.1997 по 26.08.2002 та Дочірньому підприємстві «Запорізькій річний порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» у період з 29.08.2002 по 04.08.2005, які підтверджують наявність у нього пільгового стажу. При цьому, недоліки та неточності у поданих позивачем уточнюючих довідках не можуть впливати на право позивача на пенсійне забезпечення, оскільки відповідальним за зміст відповідних довідок та правильність їх складення є роботодавець, а не пенсіонер, отже позивач не може зазнавати негативних наслідків у вигляді відмови у врахуванні відповідних періодів роботи до пільгового стажу, якщо складені роботодавцем довідки мають недоліки.

Щодо посилання на невідповідність довідки від 06.03.2006 №004, виданої ТОВ «ВВС», формі, затвердженій у додатку 5 Постанови №637, суд зауважує, що відповідачами не було надано належних обґрунтувань з цього приводу та не зазначено, в чому саме наявна невідповідність.

При цьому, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду щодо обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25 квітня 2019 року у справі № 593/283/17, від 11 липня 2019 року у справі № 607/14795/16-а, від 31 липня 2019 року у справі № 750/10916/16-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 229/1905/17 та від 30 вересня 2019 року у справі № 638/18467/15-а.

Отже, суд вважає, що спірні періоди роботи позивача з 13.10.1997 по 26.08.2002 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ВВС» та з 29.08.2002 по 04.08.2005 у Дочірньому підприємстві «Запорізькій річний порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» підлягали зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №2, а відмова в їх врахуванні є протиправною.

При цьому, позивачем помилково заявлено про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Київській області у спірних правовідносинах, адже за встановленими обставинами справи відповідачем 1 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу, отже, порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправного рішення відповідача про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку, що рішення № 09 від 22.11.2023 прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), наведені в ньому підстави не зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів роботи є необґрунтованими, що в свою чергу свідчить про його невідповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), вказує на його протиправність та є підставою для скасування спірного рішення.

При цьому, наявні підстави для зобов`язання ГУ ПФУ у Київській області зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №2 безпідставно не зарахований пільговий стаж роботи з 13.10.1997 по 26.08.2002 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ВВС» та з 29.08.2002 по 04.08.2005 у Дочірньому підприємстві «Запорізькій річний порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот».

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, суд враховує таке.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Адміністративний суд надає оцінку рішенню суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, виключно з огляду на зміст такого рішення.

На підставі матеріалів справи судом встановлено, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу позивача періоди роботи з 13.10.1997 по 26.08.2002 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ВВС» та з 29.08.2002 по 04.08.2005 у Дочірньому підприємстві «Запорізькій річний порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот», отже, наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди до страхового стажу позивача.

Разом із тим, суд враховує, що обчислення стажу відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду, суд не може перебирати на себе таку функцію та здійснювати розрахунок стажу роботи, що дає право на встановлення його достатність для призначення пенсії.

Отже з метою відновлення порушених прав позивача у спірних правовідносинах наявні підстави для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 16.11.2023 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі №514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що «..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах».

При цьому, позовні вимоги, заявлені до ГУ ПФУ в Запорізькій області, про зобов`язання здійснювати виплату пенсії, є передчасними, оскільки виплата пенсії є наслідком вирішення питання про її призначення, отже відповідне зобов`язання може виникнути у разі, якщо за наслідками обчислення спеціального стажу позивача на виконання даного рішення компетентний орган Пенсійного фонду України встановить наявність у позивача відповідного права на пільгову пенсію. Відтак, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Враховуючи висновок суду про наявність підстав для часткового задоволенні позовних вимог, у відповідності до частини 3 статті 139 КАС України, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, яким прийнято рішення, що зумовило порушення прав позивача у спірних правовідносинах, а саме: з ГУ ПФУ у Київській області в сумі 1211,20 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 22 листопада 2023 № 09 про відмову в призначенні пенсії, прийняте за результатами розгляду зави ОСОБА_1 від 16 листопада 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди роботи з 13.10.1997 по 26.08.2002 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ВВС» та з 29.08.2002 по 04.08.2005 у Дочірньому підприємстві «Запорізькій річний порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, подану ОСОБА_1 16 листопада 2023 року, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10; .

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 15.04.2024

Суддя М.О. Семененко