Справа № 480/11108/23
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернувся через свого представника, до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії і просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату ОСОБА_1 у період починаючи з 24.02.2022 та по час дії такої постанови додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168;
- визнати протиправними бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 09.08.2022 і до 22.09.2022, включно, як такому, що ніс службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо В районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 09.08.2022 і до 22.09.2022, як такому що ніс службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 23.09.2022 і до 21.12.2022 включно, як такому, що отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини та перебуваючи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 23.09.2022 і до 21.12.2022 включно, як такому, що отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини та перебуваючи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
09.08.2022 позивач згідно наказу вибув до району виконання бойових завдань до військової частини НОМЕР_2 . У період з 09.08.2022 по 10.08.2022, з 11.08.2022 по 22.09.2022 позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією Російської Федерації проти України. 15.08.2022 згідно наказу позивач прибув для виконання бойових завдань та відповідно набув право на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №167 від 28.02.2022.
22.09.2022 внаслідок артилерійського обстрілу отримав уламкове порання обох рук та обох ніг та цього ж дня вибув на стаціонарне лікування з 22.09.2022 до військової частини НОМЕР_3 .
Починаючи з 23.09.2022 по 28.09.2022 перебував на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради, та виписаний для подальшої евакуації залізничним вокзалом, що підтверджується випискою №1269322 від 28.09.2022.
У період з 29.09.2022 по 03.10.2022 перебував на лікуванні в КНП Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради.
Починаючи з 03.10.2023 по 26.10.2023 перебував на лікуванні КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської області».
Відповідно до довідки ВЛК від 18.11.2022 №9519 поранення позивача пов`язане з проходженням військової служби, та він потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, де перебував до 21.12.2022.
22.12.2022 позивач прибув з відпустки для лікування у зв`язку із хворобою та приступив до виконання службових обов`язків.
Вважаючи, що відповідачем, всупереч п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, додаткову винагороду позивачу нараховано не у повному обсязі, в його інтересах до відповідача подано адвокатський запит.
Відповідачем надано відповідь, із змісту якої вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №149 від 26.05.2023 позивач виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та вважається таким, що вибув до нового місця служби. Додатково повідомлено, що позивачу було здійснені всі належні виплати передбачені законом (копія відповіді та поштового конверту в додатках).
Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що невиплата відповідачем додаткової грошової винагороди порушує його право на отримання грошового забезпечення у повному обсязі, а тому звернувся до суду за захистом порушеного права.
Ухвалою суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що згідно із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2022 за №32 (по стройовій частині), який наявний в матеріалах судової справи, солдат ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу військової частини 14 квітня 2022 року та на всі види забезпечення, а отже позовна вимога щодо бездіяльності щодо невинесення наказів про нарахування та виплату ОСОБА_1 у період починаючи з 24.02.2022 по час дії такої постанови додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, в тому числі з урахуванням внесення змін до чинного законодавства щодо порядку виплат додаткової винагороди військовослужбовцям, є неправомірною, не відповідає фактичним обставинам справи та не підлягає задоволенню.
Вимога представника позивача щодо визнання протиправними бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 09.08.2022 і до 22.09.2022, включно, як такому, що ніс службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) тощо та зобов`язання вчинити такі дії, в тому числі вимога визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 23.09.2022 і до 21.12.2022 включно, як такому, що отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини та перебуваючи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, не відповідає дійсності та спростовується наявними у матеріалах справи доказами.
У порядку Постанови № 168 та згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №154 від 09.08.2022, позивач вважався таким, що вибув до району виконання бойових завдань, однак як безпідставно вказано в позовних вимогах представника позивача, останній не набув права на отримання додаткової винагороди як такий, що ніс службу в районі проведення воєнних (бойових) дій, оскільки фактично він був лише залучений 09.08.2022 до заходів, необхідних для забезпечення оборони України та до місця служби ще не прибув. Право позивача щодо отримання додаткової грошової допомоги, як такого, що ніс службу в районі проведення воєнних (бойових) дій виникло з моменту прибуття 15.08.2022 до району виконання бойових завдань, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №160 від 15.08.2022.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №200 від 22.09.2022, позивач вважався таким, що вибув на стаціонарне лікування до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 у зв`язку з отриманим бойовим пораненням, що підтверджується Довідкою про обставини травми від 04.10.2022 за №4462, та перебував на лікуванні до 27.10.2022 згідно наявних в матеріалах справи медичних документів та витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №236 від 27.10.2022 року як такого, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків зі стаціонарного лікування.
Виплата грошового забезпечення у зазначені вище періоди здійснювались з урахуванням вимог Постанови 168 МОУ в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців - в поточному місяці за минулий.
У подальшому, згідно із витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №250 від 09.11.2022 року вибув до НВМКЦ «ГВКГ» м. Київ з 10 листопада 2022 року по 19 листопада 2022 року для проходження ВЛК.
Після проходження ВЛК на підставі Довідки військово-лікарської комісії №9519 від 18.11.2022 та поданого рапорту за підпорядкуванням позивачем, солдата ОСОБА_1 було відправлено у відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів, що підтверджується також витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №262 від 21.11.2022 про вибуття у відпустку та витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №293 від 22.12.2022 як такого, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків.
Відповідач стверджує, що у наведений вище період перебування у відпустці за станом здоров`я позивач отримував належне грошове забезпечення відповідно до чинного законодавства, яке діяло на час виникнення правовідносин.
Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позивних вимог в повному обсязі.
Представником позивача було подано відповідь на відзив, якою просив задовольнити позовні вимоги та зазначив, що у зв`язку з отриманим пораненням позивач вимушений був лікуватися та 13.04.2023 йому проведено оперативне втручання.
Висновком ВЛК від 14.04.2023 №1843 травма позивача відповідно до наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 відноситься до тяжких травм та пов`язана із захистом Батьківщини. Наявність зазначено висновку ВЛК та його зміст доводилось до відома відповідача.
У відповідності до пункту 1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» позивач набув право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 тисяч гривень у період перебування його на лікуванні та відпустки за станом здоров`я.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.04.2022 № 32, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022, позивач призваний на військову службу по мобілізації і почав проходити військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця - помічника гранатометника відділення спеціальних дій взводу спеціального призначення роти спеціального призначення окремого батальйону спеціального призначення.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №154 від 09.08.2022, позивач вважався таким, що вибув до району виконання бойових завдань.
Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №160 від 15.08.2022 підтверджується, що 15.08.2022 позивач прибув до району виконання бойових завдань.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №200 від 22.09.2022, позивач вважався таким, що вибув на стаціонарне лікування до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 у зв`язку з отриманим бойовим пораненням, що підтверджується Довідкою про обставини травми від 04.10.2022 за №4462, та перебував на лікуванні до 27.10.2022 згідно наявних в матеріалах справи медичних документів та витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №236 від 27.10.2022 як такого, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків зі стаціонарного лікування.
У подальшому, згідно із витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №250 від 09.11.2022 вибув до НВМКЦ «ГВКГ» м. Київ з 10 листопада 2022 року по 19 листопада 2022 року для проходження ВЛК.
Після проходження ВЛК на підставі Довідки військово-лікарської комісії №9519 від 18.11.2022 та поданого рапорту за підпорядкуванням позивачем, солдата ОСОБА_1 було відправлено у відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів, що підтверджується також витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №262 від 21.11.2022 (наявного в матеріалах справи) про вибуття у відпустку та витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №293 від 22.12.2022 (наявного в матеріалах справи) як такого, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків.
Довідкою військово-лікарської комісії за №9519 від 18.11.2022, за якою військово-лікарської комісією за наказом МОЗ від 04.07.2022 №370 надано медичний висновок про легкий ступінь тяжкості поранення солдата ОСОБА_1 .
У подальшому висновком ВЛК від 14.04.2023 №1843 травма позивача відповідно до наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 була віднесена до тяжких травм та пов`язана із захистом Батьківщини.
Позивач вважає, що відповідачем, всупереч п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, додаткову винагороду йому нараховано не у повному обсязі, тому звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
У Рішенні від 06 квітня 2022 року №1-р(II)/2022 Конституційний Суд України зазначив, що частину п`яту статті 17 Конституції України викладено так, що реалізація права на соціальний захист осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей потребує якісного і ефективного законодавчого регулювання та запровадження механізмів забезпечення їх державної підтримки" (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини); а також, що з урахуванням вимог частини п`ятої статті 17 Конституції України метою законодавчого регулювання в цій сфері є як усебічне соціальне забезпечення військовослужбовців, яке компенсуватиме установлені законом обмеження та умови служби, властиві цій категорії громадян, так і підвищення мотивації особового складу Збройних Сил України у виконанні ними покладених на них функцій щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (частина друга статті 17 Основного Закону України).
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно зі ст.1 Закон 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
За змістом ст.9 ч.1-4 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Так, п.1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Пунктом 6 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналізуючи зміст наведених норм законодавства, суд приходить висновку, що розмір виплати додаткової винагороди до 100 000 грн залежить від кількості часу участі у таких діях та заходах, а також встановленого за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії ступеня тяжкості поранення.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату ОСОБА_1 у період починаючи з 24.02.2022 та по час дії такої постанови додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що згідно із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2022 року за №32 (по стройовій частині), який наявний в матеріалах судової справи, солдат ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу військової частини 14 квітня 2022 року та на всі види забезпечення, а отже вказана позовна вимога не підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 09.08.2022 і до 22.09.2022, включно, як такому, що ніс службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо В районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 09.08.2022 і до 22.09.2022, як такому що ніс службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, суд зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 8, 9 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 (в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин):
«Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;
одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).
Виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток».
У порядку зазначеної Постанови № 168 та згідно витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №154 від 09.08.2022 (наявного в матеріалах справи), позивач вважався таким, що вибув до району виконання бойових завдань, однак останній не набув права на отримання додаткової винагороди як такий, що ніс службу в районі проведення воєнних (бойових) дій, оскільки фактично він був лише залучений 09.08.2022 до заходів, необхідних для забезпечення оборони України та до місця служби ще не прибув.
Право позивача на отримання додаткової грошової допомоги, як такого, що ніс службу в районі проведення воєнних (бойових) дій виникло з моменту прибуття 15.08.2022 до району виконання бойових завдань, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №160 від 15.08.2022 (наявний в матеріалах справи).
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №200 від 22.09.2022 (наявного в матеріалах справи), позивач вважався таким, що вибув на стаціонарне лікування до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 у зв`язку з отриманим бойовим пораненням, що підтверджується Довідкою про обставини травми від 04.10.2022 за №4462 (наявною в матеріалах справи), та перебував на лікуванні до 27.10.2022 згідно наявних в матеріалах справи медичних документів та витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №236 від 27.10.2022 (наявного в матеріалах справи) як такого, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків зі стаціонарного лікування.
Виплата грошового забезпечення у зазначені вище періоди здійснювались з урахуванням вимог Постанови №168 МОУ в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців - в поточному місяці за минулий.
Отже, матеріали справи містять докази виплати грошового забезпечення позивача у спірний період розмірі до 100000 грн пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Також, суд наголошує, що представник позивача у відповіді на відзив не спростовує належними та допустимими доказами відомостей, зазначених у наведеній довідці.
Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 09.08.2022 і до 22.09.2022, включно, як такому, що ніс службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо В районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 09.08.2022 і до 22.09.2022, як такому що ніс службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, не підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 23.09.2022 і до 21.12.2022 включно, як такому, що отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини та перебуваючи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії та зобов`язання нарахувати та виплатити спірну додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн, суд зазачає наступне.
Так, судом встановлено, що згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №200 від 22.09.2022, позивач вважався таким, що вибув на стаціонарне лікування до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 у зв`язку з отриманим бойовим пораненням, що підтверджується Довідкою про обставини травми від 04.10.2022 за №4462, та перебував на лікуванні до 27.10.2022 згідно наявних в матеріалах справи медичних документів та витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №236 від 27.10.2022 як такого, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків зі стаціонарного лікування.
У подальшому, згідно із витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №250 від 09.11.2022 (наявного в матеріалах справи) вибув до НВМКЦ «ГВКГ» м. Київ з 10 листопада 2022 року по 19 листопада 2022 року для проходження ВЛК.
Після проходження ВЛК на підставі Довідки військово-лікарської комісії №9519 від 18.11.2022 та поданого рапорту за підпорядкуванням позивачем, солдата ОСОБА_1 було відправлено у відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів, що підтверджується також витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №262 від 21.11.2022 про вибуття у відпустку та витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №293 від 22.12.2022 як такого, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків.
Довідкою військово-лікарської комісії за №9519 від 18.11.2022, за якою військово-лікарської комісією за наказом МОЗ від 04.07.2022 №370 надано медичний висновок про легкий ступінь тяжкості поранення солдата ОСОБА_1 .
У подальшому висновком ВЛК від 14.04.2023 №1843 травма позивача відповідно до наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 була віднесена до тяжких травм та пов`язана із захистом Батьківщини.
Відповідач у відповіді на відзив не заперечує факту, що позивачу не була виплачена додаткова вмнагорода в розмірі 100 000 гривень, мотивуючи це тим, що довідкою військово-лікарської комісії за №9519 від 18.11.2022 надано медичний висновок про легкий ступінь тяжкості поранення солдата ОСОБА_1 , а тому останній не набув права щодо виплат 100 000 гривень за час відпустки за станом здоров`я.
У той же час, з долученого до відповіді на відзив представником позивача висновку ВЛК від 14.04.2023 №1843 встановлено, що травма позивача відповідно до наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 була віднесена до тяжких травм та пов`язана із захистом Батьківщини.
Враховуючи положення Постанови № 168, позивач мав право на виплату додаткову винагороди в розмірі до 100 000 гривень у зв`язку з пораненням за період 23.09.2022 по 21.12.2022 включно, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Водночас, суд зазначає, що твердження представника позивача щодо виплати додаткової винагороди у зв`яку з отриманим пораненням у розмірі саме "100 000 гривень" є помилковими, оскільки положеннями Постанови № 168 визначено таку виплату "до 100 000 гривень".
Виходячи з вищевикладеного суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 23.09.2022 до 21.12.2022 включно, як такому, що отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини та перебуваючи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороди в розмірі до 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 23.09.2022 до 21.12.2022 включно, як такому, що отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини та перебуваючи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, з урахуванням виплачених сум.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розмірі до 100 000 гривень, починаючи з 23.09.2022 до 21.12.2022 включно, як такому, що отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини та перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебував у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) додаткову винагороду, передбачену п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розмірі до 100 000 гривень, починаючи з 23.09.2022 до 21.12.2022 включно, як такому, що отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини та перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебував у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька