Справа № 120/16464/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 квітня 2024 р. Справа № 120/16464/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-143971-54 від 22.02.2021 на суму 37788,74 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області зняти ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з обліку платника єдиного внеску.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в застосунку "Дія" позивач випадково виявила про існування у неї податкової заборгованості та відкриті виконавчі провадження з виконання вимог Головного управління ДПС у Вінницькій області про стягнення коштів за несплату єдиного соціального внеску в сумі 37788,74 грн.

Вказує, що виходячи із відповідей Головного управління ДПС у Вінницькій області, зарахування її до переліку платників єдиного внеску відповідач здійснив тільки починаючи з 2017 року у зв?язку із змінами до Закону №2464-VI, що встановлювали обов?язок фізичних осіб-підприємців зі сплати єдиного внеску у мінімальному розмірі незалежно від фактичного здійснення підприємницької діяльності та отримання доходу.

Разом із тим вказує, що Вінницьким окружним адміністративним судом за результатом розгляду справи №120/11041/22 встановлено помилкову реєстрацію ОСОБА_2 за іншим податковим номером, а саме номером, який присвоєний їй - позивачу. Таким чином, це означає, що у зв?язку з цим вона не може вважатися суб?єктом підприємницької діяльності. Водночас відповідач не враховує цієї обставини.

Відтак, враховуючи, що вона не може вважатися фізичною особою-підприємцем в розумінні положень Законів №755-VI та № 2464-VI, підстав для нарахування їй ЄСВ та в подальшому винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-143971-54 у контролюючого органу немає.

Ухвалою суду від 03.11.2023 позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 20.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 5 статті 262 КАС України.

12.12.2023 на адресу суду надіслав відзив, у якому, зокрема пояснює, що відповідно до Реєстру самозайнятих осіб за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 як фізична особа-підприємець перебуває на податковому обліку в Могилів-Подільській ДПІ ГУ ДПС у Вінницькій області як платник податків за основним місцем обліку ОСОБА_2 . Дата взяття на облік 04.03.2003 за №1045, дата державної реєстрації - 03.03.2003, номер державної реєстрації - 27, орган державної реєстрації - 4051135 - Могилів-Подільська районна державна реєстрація. Відповідно до Реєстру страхувальників ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку як платник єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування з 11.03.2003 № /02125. Водночас зазначає, що відповідно до інформаційно-комунікаційної системи податкових органів ОСОБА_3 обліковується за РНОКПП НОМЕР_2 , а ОСОБА_1 за РНОКПП НОМЕР_1 .

Оскільки позивач здійснив державну реєстрацію фізичної особи-підприємця до 01.07.2004, а саме 04.03.2003 та зважаючи на те, що Єдиний державний реєстр перебуває у стані формування, відомості про позивача досі не включені до Єдиного державного рестру. Проте, позивачем не було надано доказів здійснення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності в установленому законодавством порядку, тому згідно з відомостями ІТС «Податковий блок» стан платника податків за основним місцем обліку « 0» - перебуває на обліку як фізична особа-підприємець та, відповідно, як платник єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, у відповідності до інформаційної системи "АІС Податковий блок" в ІКП- (70 ) ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) проведено нарахування ЄВ, в результаті чого в інтегрованій картці рахується борг по ЄСВ в сумі 37788,74 грн.

В частині вимог позивача про зняття з обліку платника єдиного внеску зазначає, що згідно із статтею 66 ПКУ підставами для внесення змін до облікових даних платників податків є зокрема рішення суду, що набрало законної сили. Так, рішенням суду від 29 березня 2023 року по справі №120/11041/22 за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільської районної державної адміністрації, третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ГУ ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у задоволені адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

28.02.2003 в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 № 740 "Про порядок державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності", гр. ОСОБА_2 звернулася до Могилів-Подільської РДА щодо здійснення її державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи.

З цією метою ОСОБА_2 подала Могилів-Подільській РДА особисто заповнену Реєстраційну картку встановленого зразка, у якій в графі "Ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів" вказала № .

За результатами розгляду вказаної заяви 03.03.2003 ОСОБА_2 видано свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 , про що зроблено запис 03.03.2003 в Журналі обліку реєстраційних справ за № 27. При цьому у свідоцтві зазначено повідомлений заявником ідентифікаційний код за № НОМЕР_1 .

Для постановки на податковий облік як суб`єкта підприємницької діяльності, ОСОБА_2 у заяві від 03.03.2003, адресованій Могилів-Подільській ДПІ, у графі "Ідентифікаційний номер ДРФО" також зазначила № .

Такий же номер РНОКПП ОСОБА_2 вказала у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування від 15.03.2004 (вх. № 925).

Встановлені обставини справи здобуті Вінницьким окружним адміністративним судом за результатами розгляду справи №120/11041/22 за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільської районної державної адміністрації, третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ГУ ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, державна реєстрація фізичної особи-підприємця, яка мала місце 03.03.2003, номер державної реєстрації 27, орган державної реєстрації (4051135) Могилів-Подільська РДА, здійснена не щодо ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця, а її матері ОСОБА_2 , яка, втім, з метою проведення такої реєстрації повідомила не свій РНОКПП ( НОМЕР_2 ), а РНОКПП своєї доньки - ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ).

Таким чином здобуті судом докази дають підстави дійти висновку, що на облік в органах Пенсійного фонду України та надалі після передачі функцій з адміністрування ЄСВ органам ДПС, була взята як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_2 за РНОКПП НОМЕР_1 .

Разом із тим, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області сформовано вимогу № Ф-143971-54 від 22.02.2021 про сплату ОСОБА_2 (за РНОКПП НОМЕР_1 ) боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 37788,74 грн.

Згідно з інформацією Інтегрованої картки платника податків заборгованість ОСОБА_1 (за РНОКПП НОМЕР_1 , платіж 70 7104000 00) складає в розмірі 37788,74 грн. утворилася з сум єдиного внеску за період з 2018-2021 років.

Позивач зазначає, що у зв`язку із тим, що вона не реєструвалася фізичною особою-підприємцем та не може вважатися фізичною особою-підприємцем в розумінні положень Законів №755-VI та № 2464-VI, підстав для перебування її на обліку в органах ДПС, нарахування їй ЄСВ та в подальшому винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-143971-54 у контролюючого органу немає.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом № 2464-VI (далі в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної вимоги).

Пунктами 2 та 6 частини першої статті 1 Закону №2464-VІ визначено, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VІ платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

01.01.2017 набрав чинності Закон України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774-VIII), яким було внесено зміни, зокрема, до пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VІ щодо нарахування єдиного внеску його платниками.

Так, відповідно до абзаців першого та другого пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VІ (у редакції Закону № 1774-VIII, зі змінами, внесеними Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій») єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Таким чином, у зв`язку із внесеними до Закону №2464-VІ змінами щодо нарахування єдиного внеску його платниками у фізичних осіб - підприємців з 01.01.2017 виник обов`язок щодо нарахування та сплати єдиного внеску незалежно від того, чи отримували вони дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу.

Згідно з абзацами першим, третім - п`ятим частини четвертої статті 25 Закону №2464-VІ податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, визначеними Законом №2464-VІ, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (далі - Інструкція №449).

Так, положеннями пункту 1 Розділу VI Інструкції № 449 визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Згідно з пунктом 2 розділу VI Інструкції № 449 у разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції. У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до абзацу 7 пункту 3 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Згідно з пунктом 4 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Відповідно до пункту 5 розділу VI Інструкції № 449 у разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності): вносить вимогу про сплату недоїмки до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє її до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів); надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у Вінницькій області було нараховано позивачу як фізичній особі-підприємцю єдиний соціальний внесок за період 2017-2021 роки.

Разом з тим, у справі, що розглядається, спірним є питання наявності у позивача статусу платника єдиного внеску відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VІ і, як наслідок, наявності обов`язку сплачувати єдиний внесок у мінімальному розмірі за період 2017-2021 роки.

При вирішенні даної справи суд враховує висновки Вінницького окружного адміністративного суду за результатами розгляду справи №120/11041/22 за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільської районної державної адміністрації, третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ГУ ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Так, Вінницький окружний адміністративний суд за результатами розгляду справи №120/11041/22 у рішенні від 29.03.2023 встановив, що оскаржувана державна реєстрація фізичної особи-підприємця РНОКПП НОМЕР_1 , дата взяття на облік 04.03.2003 за № 1045, дата державної реєстрації 03.03.2003, номер державної реєстрації 27, орган державної реєстрації 4051135 Могилів-Подільська РДА не стосується ОСОБА_1 та не свідчить про те, що внаслідок такої реєстрації ОСОБА_1 набула статус підприємця.

Суд вказав, що помилкова реєстрація ОСОБА_2 за іншим податковим номером, а саме номером, який присвоєний ОСОБА_1 , не означає, що у зв`язку з цим позивач вважається суб`єктом підприємницької діяльності (ФОП).

Таким чином зазначено, що здобуті судом докази дають підстави дійти висновку, що на облік в органах Пенсійного фонду України та надалі після передачі функцій з адміністрування ЄСВ органам ДПС, була взята як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_2 за РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною другою статті 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 128 Господарського кодексу України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не включена до ЄДРПОУ як фізична особа-підприємець.

Тому враховуючи, що судом встановлено відсутність факту реєстрації суб`єктом підприємницької діяльності (ФОП) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), остання не може вважатися платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розумінні Закону №2464-VІ.

Проте, із матеріалів справи встановлено, що згідно даних інтегрованих карток Головного Управління ДПС у Вінницькій області по ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 03.07.2023 року рахується заборгованість по єдиному внеску для фізичних осіб - підприємців, у т.ч які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність (71040000) в сумі 37788,74 грн.

У відповідності до інформаційної системи «АІС Податковий блок» в ІКП- (70 ) ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) проведено наступні нарахування в автоматичному режимі:

"Нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік Нарахування єдиного внеску № 3436482/ev від 09.02.2018 терм.спл. 09.02.2018" - 8448,00 грн., за 2017 рік;

"Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам Нарахування єдиного внеску №6025702/ev від 19.04.2018 терм.спл. 19.04.2018" - 2457,18 грн., за 1-й квартал 2018 року;

"Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам Нарахування єдиного внеску №7406824/ev від 19.07.2018 терм.спл. 19.07.2018" - 2457,18 грн., за 2-й квартал 2018 року;

"Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам Нарахування єдиного внеску №8802939/ev від 19.10.2018 терм.спл. 19.10.2018» - 2457,18 грн., за 3-й квартал 2018 року;

"Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам Нарахування єдиного внеску №47450/ev від 21.01.2019 терм.спл. 21.01.2019" - 2457,18 грн., за 4-й квартал 2018 року;

"Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам Нарахування єдиного внеску №2967243/ev від 19.04.2019 терм.спл. 19.04.2019" - 2754,18 грн., за 1-й квартал 2019 року;

"Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам Нарахування єдиного внеску № 4439973/ev від 19.07.2019 терм.спл. 19.07.2019" - 2754,18 грн., за 2-й квартал 2019 року;

"Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам Нарахування єдиного внеску №5918496/ev від 21.10.2019 терм.спл. 21.10.2019" - 2754,18 грн., за 3-й квартал 2019 року;

"Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам Нарахування єдиного внеску №46324/ev від 20.01.2020 терм.спл. 20.01.2020" - 2754,18 грн., за 4-й квартал 2019 року;

"Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам Нарахування єдиного внеску №1518231/ev від 21.04.2020 терм.спл. 21.04.2020" - 2078,12 грн., за 1-й квартал 2020 року;

"Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам Нарахування єдиного внеску №3014403/ev від 20.07.2020 терм.спл. 20.07.2020" - 1039,06 грн., за 2-й квартал 2020 року;

"Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам Нарахування єдиного внеску №4513167/ev від 19.10.2020 терм.спл. 19.10.2020» - 3178,12 грн., за 3-й квартал 2020 року;

"Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам Нарахування єдиного внеску №69163/ev від 19.01.2021 терм.спл. 19.01.2021" - 2200,00 грн., за 4-й квартал 2020 року.

Згідно облікових реєстраційних даних ІКС "Податковий блок" по податкового номеру було сформовано та направлено вимоги про сплату боргу (недоїмки): №Ф-143971-54 від 07.11.2018 на суму 15819,72 грн; № №Ф-143971-54 від 11.05.2019 на суму 21030,90 грн; №Ф-143971-54 від 09.08.2019 на суму 23785,08 грн; №Ф-143971-54 від 05.11.2019 на суму 26539,26 грн; №Ф-143971-54 від 10.02.2020 на суму 29293,44 грн; №Ф-143971-54 від 09.11.2020 на суму 35588,74 грн; №Ф-143971-54 від 22.02.2021 на суму 37788,74 грн.

Відповідно до частини першої та другоїстатті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу - втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття "суспільний інтерес" має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі "Колишній король Греції та інші проти Греції"). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить "суспільний інтерес" (рішення ЄСПЛ від 2 листопада 2004 року в справі "Трегубенко проти України").

Таким чином, враховуючи відсутність факту реєстрації суб`єктом підприємницької діяльності (ФОП) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та те, що остання не може вважатися платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розумінні Закону №2464-VІ, проте якій (РНОКПП НОМЕР_1 ) нараховано єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, суд доходить висновку про протиправність вимоги Головного управління ДПС у Вінницькій області про сплату боргу (недоїмки) від 22.02.2021 №Ф-143971-54.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зняти ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з обліку платника єдиного внеску, суд зазначає таке.

Порядок обліку платників єдиного внеску визначає стаття 5 Закону №2464-VI.

Відповідно до абзацу другого частини першої статі 5 Закону №2464-VI взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється податковим органом шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Абзац 11 частини 1 цієї ж статі 5 визначає, що зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється податковими органами на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою.

Питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - платники єдиного внеску) у територіальних органах Державної фіскальної служби України (далі - контролюючі органи), надання контролюючим органам відомостей про клас професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування (далі - Фонд соціального страхування), надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску визначаються Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.12.2014 за № 1553/26330 (далі - Порядок № 1162).

Відповідно до пункту 3 цей Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4 та 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI.

Взяття на облік платників єдиного внеску здійснюється контролюючим органом шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників (пункт 4 Порядку № 1162).

Зняття з обліку платників єдиного внеску - юридичних осіб (відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців врегульовано Розділом IV (в редакції наказу №1105 від 30.11.2015), пункт 8 якого стосується зняття з обліку платників єдиного внеску фізичних осіб - підприємців та відповідно до якого процедури зняття з обліку платника єдиного внеску у контролюючому органі розпочинаються у разі надходження від державного реєстратора відомостей про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця із зазначенням номера та дати внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру.

До реєстру страхувальників вносяться відповідні записи із зазначенням дати та причини зняття з обліку платника єдиного внеску.

Датою зняття з обліку платника єдиного внеску є дата внесення запису до реєстру страхувальників.

Дані про зняття з обліку платника єдиного внеску (фізичної особи - підприємця) передаються до державного реєстратора.

Системний аналіз норм Закону № 2464-VI та Порядку № 1162 дає підстави стверджувати, що платником єдиного внеску є фізична особа-підприємець, який в розумінні Закону № 2464-VI є страхувальником, облік яких веде контролюючий орган.

Разом з цим, суд звертає увагу, що в ході розгляду справи встановлено відсутність офіційного підтвердження в ОСОБА_1 статусу фізичної особи-підприємця, що виключає можливість законного здійснення підприємницької діяльності та отримання відповідних доходів, за відсутності фактичних доказів протилежного, виключає і можливість формальної та фактичної участі позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за відповідним статусом.

Наведене, на переконання суду, свідчить про протиправність дій відповідача щодо включення до інтегрованої картки ОСОБА_1 відомостей про податковий борг з єдиного соціального внеску.

Крім того, суд зауважує, що факт безпідставного перебування позивача на обліку платників єдиного внеску як фізичної особи-підприємця, може призвести до вчинення/прийняття Головним управлінням ДПС у Вінницькій області інших незаконних дій/рішень на цій підставі (нарахування штрафних санкцій та пені за інші періоди, формування податкових вимог на нараховані, але не сплачені суми єдиного внеску тощо).

З огляду на наведені обставини у сукупності, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача здійснити коригування в індивідуальній картці платника ОСОБА_1 шляхом виключення суми заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 37788,74 грн. та зняття ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як фізичної особи-підприємця з обліку платника єдиного внеску.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі, суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Згідно пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05.07.2012 (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Відповідно до пунктом 6 частини 1 статі 1 Закону, видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Судом встановлено, що позивачем було укладено Договір про надання правничої допомоги від 28.06.2023 з адвокатом Казенко О.І., за яким адвокат бере на себе зобов?язання надавати необхідну правову допомогу клієнту у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та зняття з податкового обліку, а клієнт зобов?язується виплатити адвокату винагороду за надання правничої допомоги, передбаченої в п. 1.2. цього Договору.

Так, відповідно пункту 1.2 договору адвокат погоджується надавати таку правничу допомогу у адміністративній справі, як: представництво і захист законних прав та інтересів ОСОБА_1 у Вінницькому окружному адміністративному суді, збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази у зв?язку з виконанням доручення, використання засобів представництва, передбачених КАС України, та іншими законами України; виконання інших дій, передбачених законодавством.

Відповідно додаткової угоди №1 до договору №б/н від 28.06.2023 про надання правничої допомоги, сторони домовились, що вартість 1 години роботи адвоката за договором №б/н про надання правничої допомоги від 28.06.2023 становить 1000,00 грн. Оплата правничої допомоги здійснюється з розрахунку 8 годин, а саме: усні консультації з правових питань 2 год., аналіз правової бази 2 год.; підготовка та подання заяви 4 год. Загальний розмір оплати складає 8000,00 грн

Згідно акту приймання-передачі робіт до договору від 20.09.2023 позивач отримав правову допомогу на суму 800,00 грн., яка полягала у наступному: усні консультації з правових питань, аналіз правової бази, підготовка та подання заяви про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та зняття з податкового обліку.

На підтвердження оплати наданих послуг до матеріалів справи долучено квитанцію до прибуткового касового ордера від 28.06.2023 №1.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу та посилається на необгрунтованість та завищеність розміру витрат з обсягом наданих послуг.

Суд зауважує, що згідно позиції ВС від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціну позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витратдля конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Тож, перевіривши зміст наведених документів, суд зазначає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 8000,00 грн є завищеними у порівняні з обсягом наданих адвокатом послуг позивачу та ціною позову, а тому розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу за період розгляду справи у суді першої інстанції у співмірності до наданих послуг становить 4000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позовних вимог, на користь позивача слід стягнути судовий збір за позовною заявою у розмірі 1073,60 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-143971-54 від 22.02.2021 на суму 37788,74 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області привести у відповідність інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), виключивши суму боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 37788,74 гривень та зняти з обліку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - фізичну особу-підприємця.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Суддя Мультян Марина Бондівна