Справа № 240/10922/22
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Богунського районного відділу управління державної міграційної служби України в Житомирській області ДМС України про визнання незаконною та скасування відмови,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Богунського районного відділу управління державної міграційної служби України в Житомирській області ДМС України, в якому просить:
- визнати незаконною відмову Богунського відділу у м.Житомирі УДМС України в Житомирський області оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язати Богунський відділ у м.Житомирі УДМС України в Житомирський області оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що у травні 2022 року звернулась до відповідача із заявою про видачу паспорта у формі книжечки у зв`язку із закінченням терміну дії попередньо отриманого у формі пластикової картки. Богунський РВ УДМС у Житомирській області відмовив у видачі такого паспорта. Позивач, заперечувала проти виготовлення такого паспорта і повідомила про те, що бажає, щоб їй видали новий паспорт у вигляді паспортної книжечки, оскільки вона не бажає надавати свою згоду на обробку персональних даних. Обґрунтовуючи свою позицію, позивач у позовній заяві наголошувала, що примушування до обробки її персональних і конфіденційних даних з метою оформлення паспорта громадянина України у формі картки є неправомірним втручанням в її особисте життя з боку держави та порушенням вимог статті 8 Закону України від 01.06.2010 №2297-VI «Про захист персональних даних". Крім того, позивач посилається на Положення про паспорт №2503-ХІІ, яким затверджено зразок бланка паспорта громадянина України у формі книжечки, та який на сьогодні є чинним. Вказані дії територіального органу ДМС слугували підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач вважає, що територіальним підрозділом не надавалась відмова в оформленні обміну паспорта, оскільки позивач зверталась із заявою в якій не зазначила про своє бажання обміняти паспорт, а зазначила лише про бажання отримати паспорт зразка 1994 року. Проте до заяви про обмін паспорта не надала визначеного Порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України переліку документів, необхідного для оформлення обміну паспорта згідно встановленої процедури із наданням усіх необхідних документів.
Переписка із позивачем з роз`ясненням порядку отримання паспорта згідно приписів Закону України від 20 листопада 2012 року №5492-VІ "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" у формі листа не може розцінюватися як відмова відповідача в оформленні та видачі паспорта у формі книжечки.
Відповідач стверджує, що без надання відповідних документів та заяви встановленої форми, відповідач не має жодних правових підстав на вчинення відповідних дій, а тому лист-відповідь не можна розцінювати, як відмову в обміні позивачу ID-картки на паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року.
Стосовно посилань позивача на висновки, викладені у рішенні, прийнятому за результатами розгляду зразкової справи №806/3265/17, то на думку відповідача, вони до даних правовідносин не можуть бути застосовані, оскільки на відміну від зразкової справи, правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із обміном на паспорт громадянина України у формі книжечки замість такого в якого закінчився термін, оформленого у формі ID-картки.
Враховуючи наведене, відповідач вважає, що його дії повністю відповідають вимогам чинного законодавства України, а позовні вимоги є необґрунтованими. Проти задоволення позову представник відповідача заперечував та просив відмовити у його задоволенні (а.с. 24-26).
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 04.05.2022 ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням терміну дії паспорта у формі ID-картки, звернулась до Богунського РВ УДМС у Житомирській області із заявою про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року (а.с.11).
За результатом розгляду заяви, відповідач листом від 17.05.2022 №М-5/6/1836-22/1836/5-22 повідомив ОСОБА_1 про те, що її звернення від 04.05.2022 з приводу отримання паспорта громадянина України у формі книжечки розглянуто. Відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним, та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою КМУ від 25.03.2015 №302 Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів за наявності рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (а.с.12).
Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача в оформленні та видачі їй паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року, звернулась до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом частини 1 та 2 статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Згідно з частиною 2 статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Статтею 5 Закону України від 18 січня 2001 року № 2235-III "Про громадянство України" (далі - Закон №2235) визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.
Згідно з пунктами 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення про паспорт громадянина України затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.
Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.
Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.
Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України.
Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захисту.
Отже, чинним Положенням передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.
Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України від 20.11.2012 №5492-VІ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон №5492-VІ), паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №5492-VІ, паспорт громадянина України віднесений законодавцем до документів, оформлення яких передбачається із застосуванням засобів Реєстру.
При цьому, законодавцем у частині 4 статті 21 Закону №5492-VІ чітко визначено, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.
Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно абзацу четвертого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (далі - Порядок №302) встановлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 р. припиняється.
Щодо доводів позивача про врахування правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.08.2018 за результатами розгляду справи №806/3265/17, суд зазначає наступне.
Під час розгляду зразкової справи №806/3265/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ознаками цієї типової справи є: а) позивач фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорта у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ; б) відповідач територіальні органи ДМС України; в) предмет спору вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою ВРУ від 26.06.1992 №2503-ХІІ.
У наведеній справі позивач не отримував паспорт у формі ID-картки. Правовідносини стосувались внесення персональних даних до Реєстру, у зв`язку з видачею паспорта у формі ID-картки. Предметом розгляду у наведеній справі було право отримати паспорт громадянина України в альтернативній формі для особи, яка не надавала згоду на обробку персональних даних, яка є необхідною для отримання паспорта громадянина України у формі ID-картки.
Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 вже отримала паспорт громадянина України у вигляді ID-картки і відповідно згода на обробку її персональних даних із використанням засобів Єдиного державного демографічного реєстру була нею надана. ОСОБА_1 має унікальний номер запису в реєстрі, дані про неї вже наявні в ЄДДР.
Тобто, зміст позовних вимог та наведене правове регулювання правовідносин, з яких виник спір у даній справі, дають підстави вважати, що ця справа не відповідає ознакам зразкової справи №806/3265/17, в якій Велика Палата Верховного Суду раніше висловила правовий висновок.
Аналіз наведених обставин дає можливість дійти беззаперечного висновку щодо відмінності обставин вказаної та зразкової адміністративної справи, та неможливості врахування правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018.
Враховуючи вищезазначені обставини, заміна ОСОБА_1 паспорта громадянина України у вигляді ID-картки жодним чином не порушуватиме її права та в будь-якому разі не є втручанням у її приватне і сімейне життя.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.06.2023 у справі №380/5977/21.
Щодо процедури обміну ID-картки ОСОБА_1 на паспорт громадянина України зразка 1994 року, суд зазначає наступне.
З тексту позовної заяви встановлено, що позивач 04.05.2022 звернулася з письмовою заявою до відповідача з проханням про видачу паспорта громадянина України в формі книжечки у зв`язку із закінченням терміну дії паспорта громадянина України у формі ID-картки.
Зі змісту заяви позивача вбачається, що позивач просить видати їй паспорт громадянина України зразка 1994 року, про те, що позивач має намір обміняти паспорт у заяві не зазначено (а.с.11).
Відповідно до пункту 7 Порядку №302 оформлення, обмін та видача паспорта здійснюються особі на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.
При цьому, відповідно до пункту 69 Порядку №302 заявник подає для обміну паспорта в тому числі такі документи: паспорт, що підлягає обміну; документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати; документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів); про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка (крім випадків, коли здійснюється обмін паспорта зразка 1994 року); про народження дітей - свідоцтва про народження дітей; про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили; про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили; документ, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з даними про РНОКПП, або повідомлення про відмову від його прийняття, або дані про РНОКПП, внесені до паспорта або свідоцтва про народження.
Тобто з аналізу правових норм чітко вбачається, що процедура обміну паспорта громадянина України передбачає подання відповідної заяви-анкети та переліку необхідних документів.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.
Порядок подання документів, їх розгляд і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку (далі-рішення суду), регламентовано Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456 (далі - Порядок №456).
Так, відповідно до пункту 2 розділу IV Порядку №456 законодавцем визначено, що для обміну паспорта заявник подає: 1) заяву; 2) рішення суду; 3) паспорт, що підлягає обміну; 4) дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см; 5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування) або оригінал документа про звільнення від його сплати; 6) документи, що підтверджують обставини (крім обміну паспорта з причин непридатності його використання), на підставі яких паспорт підлягає обміну.
Однак ОСОБА_1 до Богунського відділу у м.Житомирі УДМС у Житомирській області з заявою щодо обміну паспорта громадянина України за встановленою процедурою з наданням усіх необхідних документів (в тому числі з заповненням заяви-анкети) не зверталася.
Таким чином, територіальний підрозділ УДМС у Житомирській області без надання всіх визначених законодавцем документів не має жодних правових підстав на вчинення відповідних дій по заміні паспорта.
Про вищезазначені обставини заявника було повідомлено листом від 17.05.2022 М-5/6/1836-22/1836/5-22, у якому роз`яснено законодавчо визначений алгоритм дій, які необхідні для отримання паспорта громадянина України.
Подана позивачем заява від 04.05.2022 була розглянута відповідно до норм Закону України "Про звернення громадян", а відтак, відмови в обміні чи в оформленні паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року позивач не отримувала.
З урахуванням змісту поданої заяви від 04.05.2022, вона не є підставою для видачі чи обміну паспорта будь-якого зразка, у тому числі і у формі книжечки позивачу, вона є заявою довільної форми, яка відповідачем правомірно розглянута у порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян".
При цьому, суд також зауважує, що до заяви від 04.05.2022 не додано жодних оригіналів документів визначених п.п.2 п.2 Розділу IV Порядку №456, а також судове рішення, що набрало законної сили та засвідчене в установленому порядку про зобов`язання органу державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки 1994 року, у разі якщо таке рішення вже було прийняте.
Отже, у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач зверталась до відповідного територіального органу Державної міграційної служби України із заявою встановленого зразка, що є передумовою для розгляду питання про оформлення, видачі чи обміну паспорта громадянина України у формі книжечки.
Суд вважає, що розгляд поданої позивачем заяви відповідно до Закону України "Про звернення громадян" з роз`ясненням законодавчо визначеного алгоритму дій, необхідного для отримання паспорта громадянина України, не є порушенням прав позивача з боку відповідача.
Сама по собі незгода позивача зі змістом відповіді не спростовує тієї обставини, що звернення розглянуто в установленому законом порядку та не може бути підставою для визнання протиправною відмови відповідача і задоволення позовних вимог про зобов`язання видати чи обміняти паспорт у формі ID-картки на паспорт у формі книжечки, навіть у разі наявності в неї такого права, оскільки позивачем не дотримано процедури звернення з метою обміну паспорта та не надано повного переліку необхідних для цього документів.
Таким чином, відсутність факту відмови відповідача в оформленні чи обміні паспорта на паспорт зразка 1994 року на підставі поданої заяви, свідчить про звернення позивача до суду з позовом ще до порушення права відповідачем.
Поряд з цим, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права на звернення до суду за судовим захистом за умови дотримання всіх необхідних процедур.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №560/3212/23.
Частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі вищевикладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін