Справа № 216/7900/23
Суддя: ОНОПЧЕНКО Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/7900/23
Провадження № 2-а/216/22/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю:секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Садовського Микити Олександровича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в:

30 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Садовського М.О., Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Позовна заява мотивована тим, що 20.11.2023 інспектором УПП в м. Києві Садовським М.Л. було винесено постанову серії ЕАТ № 8178919 про накладення на позивача стягнення у справі про адміністративне правопорушення, за порушення вимог знаку 4.1 «Рух тільки прямо» здійснив поворот праворуч, та надалі проїхав знак 3.2 «В`їзд механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п. 8.4г Правил дорожнього руху України, порушення вимог наказових знаків, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, із накладенням штрафу на користь держави в розмірі 340 грн.

Позивач вважає, що спірна постанова підлягає скасуванню, оскільки працівниками поліції було порушено його право на отримання правової допомоги під час розгляду справи, працівники поліції відхилили його клопотання про перенесення розгляду справи на інший день задля залучення адвоката. Також вважає, що не заперечення факту вчинення правопорушення на відеозаписі, не може свідчити про правомірність дій працівників поліції. Позивач просив суд скасувати спірну постанову, та стягнути на його користь судовий збір в розмірі 429,44 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

26 грудня 2023 року представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліціїСокирко Г.П. надала суду відзив на позов, та просила суд відмовити позивачу. Як на підставу заперечень посилалася на те, що 20.11.2023 о 22:04 год позивач керуючи автомобілем «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 95Б, в зоні дії знаку 4.1 ПДР (Рух тільки прямо) здійснив поворот праворуч та надалі проїхав знак 3.2 ПДР (В`їзд механічних транспортних засобів заборонено), чим порушив п. 8.4г ПДР. Вимоги позивача безпідставні та необґрунтовані, оскільки позивачу було роз`яснено його права визначені ст. 268 КУпАП, останній визнав факт порушення, після чого працівником поліції було винесено постанову за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а відсутність захисника при складанні постанови не суперечить інтересам правосуддя.

У відповіді на відзив від 10 січня 2024 року представник позивача Яводчак О.В. посилається на відсутність доказів порушення позивачем ПДР, при обставинах викладених у спірній постанові, а відеозапис в розумінні ст. 251 КУпАП не може вважатися належним і допустимим доказом, так як не містить доказів порушення позивачем ПДР. Крім того, працівниками поліції було порушено право позивача на захист.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліціїСокирко Г.П. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі, просила суд відмовити позивачу в позові.

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Садовський Микита Олександрович у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 20.11.2023 о 22:04 год ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 95Б, в зоні дії знаку 4.1 ПДР (Рух тільки прямо) здійснив поворот праворуч та надалі проїхав знак 3.2 ПДР (В`їзд механічних транспортних засобів заборонено), чим порушив п. 8.4г ПДР, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та за результатом розгляду постанови було накладено на останнього штраф на користь держави в розмірі 340 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У таких випадках уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Законом України від 14.07.2015 №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31 січня 2018 року по справі К/9901/5952/18, провадження 660/575/16-а.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, із накладенням штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 8.4г Правил дорожнього руху України, дорожні знаки поділяються на групи, а саме: наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Знак 3.2 Правил дорожнього руху України - «В`їзд механічних транспортних засобів заборонено».

Знав 4.1 Правил дорожнього руху України - «Рух тільки прямо».

Із дослідженого судом відеозапису з місця події встановлено, що позивач не заперечував факту порушення ним знаків 3.2, 4.1 Правил дорожнього руху України, під час керування 20.11.2023 автомобілем «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 95Б. Перед розглядом справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено його права, під час винесення спірної постанови останній заявляв клопотання про застосування відносно нього адміністративного стягнення у вигляді попередження, роз`яснюючи та сперечаючись з працівниками поліції щодо поняття малозначності справи, а після оголошення призначено стягнення у вигляді штрафу заявив клопотання про необхідність надання йому правової допомоги, при цьому зазначив, що він адвокат з п`ятнадцятирічним стажем, почав роз`яснювати працівникам поліції доречність застосування під час розгляду справи пом`якшувальних обставин, іншому адвокату не телефонував, протягом розгляду справи правовою допомогою не користувався, та лише по закінченню заявив клопотання про перенесення її розгляду на інший день.

Також, судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу було зачитано права передбачені ст. 268 КУпАП.

Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як на підставу скасування спірної постанови позивач посилається у позові лише на порушення його права на захист, однак як встановлено судом розгляд справи здійснювався на місці вчинення правопорушення, в порядку діючого законодавства та в межах наданих працівникові поліції повноважень, та під час розгляду справи позивач не був обмежений у використані права на захист, яким не скористався, при цьому під час бесіди з працівниками поліції сам посилався на знання своїх прав, та п`ятнадцятирічний адвокатський досвід, при цьому в позові не наводить жодного аргументу та доказу, який на його думку мав бути врахований під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто заперечення позивача не ґрунтуються на будь-яких доказах порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а отже не заслуговують на увагу.

У пункті 32 справи «Максименко проти України», Європейський суд з прав людини обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищевикладеного аналізу в сукупності встановлених обставин та доказів, судом не встановлено будь-яких порушень закону зі сторони відповідача інспектора Садовського М.О. при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 15, 77, 241-244, 246, 255, 295 КАС України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Садовського Микити Олександровича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

- позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Садовський Микита Олександрович,місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста,буд. 3;

- відповідач: Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції,місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста,буд. 3.

Суддя Ю.В.Онопченко