Справа № 420/4549/24
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4549/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якій, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п.1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області (; адреса реєстрації: 65080, Одеська обл., місто Одеса, Київський район, вул. Ак. Філатова, будинок 15-А) № 272 від 31.01.2024 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , вид. Лутугінським РВ УМВСУ в Луганській обл. 19.09.2002, ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходить службу в ГУНП в Одеській області на посаді старшого інспектору сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області позивачу оголошено догану, що мотивовано нібито не підтвердженням пояснень позивача про отримання тілесних ушкоджень в наслідок ворожого обстрілу, виявив особисту недисциплінованість, не виконав вимог та не знав Законів України, Присяги, не надав інформації за тел. 102 про отримання травми, з запізненням повідомив керівництву, перешкоджав в проведенні службового розслідування. Позивач із вказаним наказом щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасування, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

07.03.2024 року від представника Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що за результатами службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що майор поліції ОСОБА_2 порушив вимоги пунктів 1, 2, 4, 5, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.20219 № 100, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», пункту 1.7 розділу І наказу ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000 «Про затвердження Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області», що виразилося в особистій недисциплінованості, недотриманні та незнанні законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, неповідомленні про отримання травмування за скороченим номером « 102», із запізненням проінформував керівництво про подію за його участі, що призвело до несвоєчасного повідомлення ДГІДПЛ НПУ про надзвичайну подію, несприянні керівникові в організації дотримання службової дисципліни, перешкоджанні та несприянні проведенню службового розслідування. У ході вивчення причин та умов, що призвели до порушення майором поліції ОСОБА_3 службової дисципліни, з`ясовано, що стаття 3 Дисциплінарного статуту покладає на керівника відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни та зобов`язує його з цією метою сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими; контролювати її дотримання, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень тощо.

Заяви чи клопотання від сторін.

22.02.2024 року до суду від представника Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, яке обґрунтовано тим, що складність даної справи полягає у характері спірних правовідносин та предметі спору, які потребують надання усних пояснень з метою з`ясування всіх обставин.

22.02.2024 року до суду від представника Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

Процесуальні дії, вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.02.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції в Одеській області про розгляд справи № 420/4549/24 в порядку загального позовного провадження.

Обставини справи.

ОСОБА_1 проходить службу в ГУНП в Одеській області на посаді старшого інспектору сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

08.01.2024 року начальник УГІ ГУНП в Одеській області звернувся до начальника ГУНП в Одеській області із доповідною запискою про проведення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків окремими посадовими особами Одеського РУП №1 ГУНП в області, що призвело до можливого отримання 02.01.2024 року тілесних ушкоджень інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , неповідомлення про вказану подію на спеціальну лінію екстреного виклику поліції 102 та неінформування про подію УГІ ГУНП, що призвело до неналежного інформування ДГІДПЛ Національної поліції України.

Наказом ГУНП в Одеській області № 109 від 15.01.2024 року «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування стосовно старшого інспектору сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 .

17.01.2024 року позивачем надано письмові пояснення, щодо обставин які сталися 02 01.2024 року.

29.01.2024 року дисциплінарною комісією підготовлено висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Одеській області полковника поліції ОСОБА_4 від 08.01.2024 року.

Відповідно до висновків встановлено порушення службової дисципліни в діях майора поліції ОСОБА_5 та запропоновано за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні порушив вимоги пунктів 1, 2, 4, 5, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІ1, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.20219 № 100, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», пункту 1.7 розділу І наказу ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000 «Про затвердження Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області», до майора поліції ОСОБА_6 (0018186), старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 272 від 31.01.2024 року «Про порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП №1 ГУНП в Одеській області» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимоги пунктів 1, 2, 4, 5, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.20219 № 100, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», пункту 1.7 розділу І наказу ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000 «Про затвердження Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області», до майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

З наказом № 272 від 31.01.2024 року ОСОБА_1 ознайомлений 02.02.2024 року під розпис.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року, №580-VIII (далі - Закон № 580), та іншими нормативно-правовими актами. (частина 1 статті 60 Закону № 580).

Частиною 1 ст. 17 Закону № 580 передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №580 поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною 1 статті 59 Закону №580 визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до статті 60 Закону №580 проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст.19 Закону № 580 визначено, що разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Частиною 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Частиною 2 статті 19 Закону №580 передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється в тому числі на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з п.п. ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом, а відповідно до частини 2 цієї ж статті Дисциплінарного статуту за вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893, згідно з розділом VI якого зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Пунктом 1 Розділу V вказаного порядку визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно пункту 2 Розділу V Порядку № 893 службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно частини 1 статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку (пункт 4 Розділу V Порядку № 893).

Пунктом 6 Порядку Розділу V №893 визначено право поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, подати уповноваженому керівнику письмову скаргу на дії осіб, які його проводять.

При цьому, розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування (пункт 7 Розділу V Порядку № 893).

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування (пункт 13 Розділу V Порядку № 893).

Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій (частина 1 статті 18 Дисциплінарного статуту).

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови (частина 3 статті 18 Дисциплінарного статуту).

Згідно пункту 2 Розділу VІ Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення (пункт 1 Розділу VІІ Порядку № 893).

Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту визначені види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, а саме: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється (частина 5 статті 13 Дисциплінарного статуту).

Згідно частин 3 та 4 статті 20 Дисциплінарного статуту керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських. Інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України.

Висновки суду.

З аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що за Дисциплінарним статутом, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у недотриманні чи неналежному дотриманні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.

Предметом доказування у цій справі є наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і діями порушника дисципліни.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами службового розслідування, 08.01.2024року до УГІГУНП від майора поліції ОСОБА_5 надійшла інформація про те, що він 04.01.2024 року звернувся до комунального некомерційного підприємства «Білозерська лікарня» Білозерської селищної ради Херсонського району Херсонської області за медичною допомогою внаслідок отримання поранення. Вказаний поліцейський на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 11.11.2023 року № 2873 ДСК, відряджений у складі зведеного загону ГУНП в Одеській області до м. Херсон та Херсонської області з метою здійснення заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території Херсонської області. На виконання вказівки НПУ від 10.11.2023 року № 5619 ДСК та відповідно до наказу ГУНП в Одеській області від 11.11.2023 року № 2873 ДСК «Про відрядження особового складу зведеного загону ГУНП в Одеській області», старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції ОРУП № 1 ГУНП в області майора поліції ОСОБА_1 було відряджено з 13.11.2023 по 28.01.2024 року до ГУНП в Херсонській області у складі зведеного загону, з метою забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території Херсонської області. По прибуттю до м. Херсону, безпосередньо перед виконанням службових обов`язків, керівництвом ГУНП в Херсонській області та відділення поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП зведеному загону ГУНП в Одеській області було проведено інструктаж щодо дотримання дисципліни та законності, заходів безпеки під час виконання службових обов`язків. 02.01.2024 року о 08:00 год. відповідальний від керівництва ВнП № 1 ХРУП ГУНП проводив інструктаж, приблизно через 20 хвилин, пролунав перший вибух, всі присутні одразу впали на підлогу. Надалі, через декілька хвилин, поліцейські почали покидати приміщення та бігти до найближчого укриття. Після обстрілу майор поліції ОСОБА_2 спільно з начальником відділу телефонних комунікацій та структурованих кабельних систем УІАП ГУНП в Одеській області підполковником поліції ОСОБА_7 та оперуповноваженим ВКП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 вирушили до місця несення служби на блокпості Х-08 (сел. Білозерка), де вони перебували до 20:00 год. 02.01.2024 року. 03.01.2024 року о 20:00 год. майор поліції ОСОБА_2 спільно з підполковником поліції ОСОБА_9 та лейтенантом поліції ОСОБА_10 заступили для несення служби на блокпості Х-08 (сел. Білозерка), де перебували до 08:00 год. 04.01.2024 року. Після зміни, майор поліції ОСОБА_2 звернувся до чергового лікаря КНП «Білозерська лікарня», який його оглянув та поставив діагноз: мінно-вибухова травма, струс головного мозку (медична карта стаціонарного хворого № 28), та поліцейського було госпіталізовано на денний стаціонар цієї лікарні. Майор поліції ОСОБА_2 зателефонував підполковнику поліції ОСОБА_11 та повідомив, що звернувся до лікарні по медичну допомогу. Надалі, тієї ж доби, майорів поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було евакуйовано до Державної установи «Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» для подальшого лікування. 04.01.2024 року по прибуттю до ДУ «ТМО МВС по Одеській області» майора поліції ОСОБА_12 було оглянуто черговим лікарем ОСОБА_14 , та госпіталізовано на стаціонарне лікування до терапевтичного відділення з діагнозом: стан після МВТ (02.01.2024 року) у вигляді астенічного та цефалгічного синдромів, акубаротравма? СГМ?, де він перебував до 16.01.2024 року включно.

Також, під час службового розслідування встановлено, що відомості про те, що під час вибуху майора поліції ОСОБА_12 було відкинуто до стіни сховища в результаті чого він втратив свідомість не підтверджено жодними поясненнями, які були відібрані в ході службового розслідування.

Суд звертає увагу, що відповідно до пояснень підполковника поліції ОСОБА_15 02.01.2024 року під час обстрілу, він, майор поліції ОСОБА_16 , майор поліції ОСОБА_12 та місцеві поліцейські перемістилися до укриття. Під час вибуху всі впали на бетон, щоб зменшити вірогідність отримання поранень. Потім, вказані особи перемістилися до іншого укриття. Далі зі слів підполковника поліції ОСОБА_15 : «Коли ми перебували в укритті відбулися повторні обстріли, проте вибухи лунали на значній відстані від нас. По закінченню обстрілу я оглянув ногу майора поліції ОСОБА_16 , який отримав тілесні ушкодження внаслідок прильоту снаряду, про що відразу повідомив полковнику поліції ОСОБА_17 . Надалі весь особовий склад направився до місць несення служби, а я в свою чергу повіз майора поліції ОСОБА_16 до місцевої лікарні.».

Відповідно до пояснень майора поліції ОСОБА_18 , підходячи до укриття він бачив майора поліції ОСОБА_12 в середині укриття біля входу. Після вибуху більше його не бачив до моменту від`їзду у місто Одеса для подальшого лікування.

Відповідно до пояснень підполковника поліції ОСОБА_7 : «Після 3 вибуху, ми прийняли рішення переміститеся до іншого більш безпечного укриття, я з спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_10 пішов до підвального приміщення в будівлі житлового будинку, який знаходився неподалік, де був майор поліції ОСОБА_2 мені не відомо. Після закінчення обстрілу, коли все стихло, мені зателефонував майор поліції ОСОБА_2 спитав де ми, та ми вирішили рухатись на блок-пост для несення служби. В подальшому, прибувши на блок-пост, я спільно з майором поліції ОСОБА_3 та лейтенантом поліції ОСОБА_10 змінили попередню зміну, та приступили до виконання службових обов`язків. Я звернув увагу, що майор поліції ОСОБА_2 без настрою та запитав його, що в нього трапилось, чому він не в гуморі, на що він мені відповів, що в нього погане самопочуття. Ми продовжили несення служби до кінця зміни, більше скарг на самопочуття ні від кого не чув. Наступного дня, 03.01.2024 о 20:00 я спільно з майором поліції ОСОБА_3 та лейтенантом поліції ОСОБА_10 заступили на блок-пост для несення служби, скарг на самопочуття від майора поліції ОСОБА_5 не надходило. 04.01.2024 ближче до вечора мені зателефонував майор поліції ОСОБА_2 та повідомив, що поїхав лікуватися до м. Одеси. Більше майора поліції ОСОБА_12 я не бачив. Хочу додати, що візуально я не бачив, що майор поліції ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, під час несення служби свідомість він не втрачав, не блював.».

Згідно з поясненнями лейтенанта поліції ОСОБА_8 «… я спільно з підполковником поліції ОСОБА_19 побіг до бетонного укриття, яке знаходилось поруч з відділенням поліції, де всередині знаходились підполковник поліції ОСОБА_20 , інші місцеві поліцейські та біля входу стояв майор поліції ОСОБА_2 . Після 3 вибуху, ми прийняли рішення переміститеся до іншого більш безпечного укриття, я з спільно з підполковником поліції ОСОБА_19 пішов до підвального приміщення в будівлі житлового будинку, який знаходився неподалік, куди перемістився був майор поліції ОСОБА_2 мені не відомо. Після закінчення обстрілу, коли все стихло, підполковнику поліції ОСОБА_19 зателефонував майор поліції ОСОБА_2 спитав де ми, після чого ми вирішили рухатись на блок-пост для несення служби. В подальшому, прибувши на блок-пост, я спільно, з майором поліції ОСОБА_3 та підполковником поліції ОСОБА_19 змінили попередню зміну, та приступили до виконання службових обов`язків. Впродовж зміни, майор поліції ніс служби, виглядав як зазвичай, скарг на погане самопочуття я не чув. Наступного дня, 03.01.2024 о 20:00 я спільно 3, майором поліції ОСОБА_3 та підполковником поліції ОСОБА_19 заступили на блокпост для несення служби, скарг на самопочуття від майора поліції ОСОБА_5 не чув. Після закінчення зміни майора поліції ОСОБА_12 я не бачив. Хочу додати, що візуально я не бачив, що майор поліції ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, під час несення служби свідомість він не втрачав та не блював.».

Таким чином, з наданих пояснень вбачається, що майор поліції ОСОБА_1 після обстрілу одразу приступив до виконання своїх обов`язків та не звертався до командування зі скаргами на погане самопочуття внаслідок обстрілу.

З аналізу положень п.п.6-7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 08 лютого 2019 року № 100 вбачається, що поліцейський в разі виявлення події, яка тягне за собою настання негативних наслідків для здоров`я, зокрема, поліцейського, невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» або не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами службового розслідування майор поліції ОСОБА_1 після обстрілу 02.01.2024 року, звернувся за медичною допомогою лише 04.01.2024 року, хоча, як стверджує позивач, йому вже було погано 02.01.2024 року.

Таким чином, позивач легковажно поставився до своїх обов`язків щодо негайного повідомлення керівництва про отримання ним травми під час обстрілу.

Також, суд звертає увагу на той факт, що з пояснень працівників поліції, які перебували на місці події, позивач за допомогою не звертався, тілесних ушкоджень не отримував, під час несення служби свідомості не втрачав та не блював.

Крім того, суд зазначає, що позивач був проінструктований щодо необхідності дотримання дисципліни та законності, а також заходів особистої безпеки під час несення служби.

З урахуванням встановлених обставин, суд погоджується з висновками службового розслідування щодо наявності розбіжностей в наданих поясненнях майором поліції ОСОБА_1 про отримання ним 02.01.2024 року тілесних ушкоджень та поясненнях, які надали очевидці події та поліцейські, які несли службу з позивачем.

Верховний Суд у постанові від 28.09.2023 року по справі № 420/10847/22 дійшов висновку, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну), а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі №816/1534/16; від 13.10.2020 у справі №805/3079/17-а, від 06.03.2019 у справі №816/1534/16, від 26.11.2020 у справі №580/1415/19, від 29.06.2021 у справі №826/7187/17, від 24.09.2020 у справі №420/602/19, від 28.11.2019 у справі №120/860/19-а, від 29.06.2021 у справі №826/7187/17.

Отже, обрання виду стягнення є дискреційним повноваженням роботодавця, однак така дискреція має бути обґрунтованою. Нормативними актами визначено порядок проведення службового розслідування та наділено суб`єкта притягнення до дисциплінарної відповідальності певним розсудом при обрані виду дисциплінарного стягнення.

Разом з цим, в силу положень частини 2 статті 2 КАС України такий розсуд має бути заснованим на юридичних фактах, які відповідають таким критеріям доказування, як належність, допустимість, достовірність та достатність.

Дослідженням матеріалів цієї справи встановлено, що з боку ГУНП порушень процедури проведення службового розслідування, які стали б підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваного наказу, допущено не було.

Службове розслідування проведене відповідно до вимог Дисциплінарного статуту та Порядку № 893. Позивачеві були гарантовані його права, в тому числі на захист.

Щодо тверджень позивача про те, що відносно нього не розпочато розслідування нещасного випадку у відповідності до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими №705 від 05.10.2020 року, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п.1 розділу І Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №705 від 05.10.2020 року, розслідування проводиться в разі настання нещасного випадку, у тому числі про який своєчасно не повідомлено керівника органу (підрозділу) поліції.

Пунктом 2 Порядку №705 від 05.10.2020 року передбачено, що нещасний випадок, що стався в органі (підрозділі) поліції з поліцейським іншого органу (підрозділу) поліції під час виконання ним службового завдання, розслідується комісією (спеціальною комісією), утвореною керівником органу (підрозділу) поліції, у якому стався нещасний випадок, за участю представника органу (підрозділу) поліції, у якому проходить службу потерпілий поліцейський. Такі нещасні випадки беруться на облік органом (підрозділом) поліції, працівником якого є потерпілий поліцейський.

З аналізу положень Порядку №705 від 05.10.2020 року вбачається, що повноваження щодо утворення комісії та розслідування нещасного випадку має проводитися органом поліції у якому такий нещасний випадок стався.

Судом встановлено, що Головним управління Національної поліції в Херсонській області на підставі наказу № 67 від 29.01.2024 року розпочато розслідування нещасного випадку, що стався 02.01.2024 року із майором поліції ОСОБА_1 .

Таким чином, твердження позивача про протиправність дій зі сторони відповідача щодо не проведення відносно нього розслідування нещасного випадку є безпідставними та необгрунтованими.

Згідно з ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат вирішеного спору відповідно до вимог ст.ст.132-139 КАС України понесені позивачем судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул. Ак. Філатова, буд. 15-А, м. Одеса, 65080, ) про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко

.