Справа № 160/21275/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2023 року позивачка звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо не невиплати їй, як особі, яка здійснила поховання пенсіонера ОСОБА_2 , допомоги на поховання пенсіонера в розмірі останньої тримісячної пенсії;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області виплатити їй, як особі, яка здійснила поховання пенсіонера ОСОБА_2 , неотриману з вини співробітників пенсійного фонду допомогу на поховання померлого чоловіка, у розмірі його останньої тримісячної пенсії.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою в якій просила виплатити їй допомоги на поховання пенсіонера в розмірі останньої тримісячної пенсії її чоловіка. Однак листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області їй було відмовлено у виплаті допомоги у зв`язку з розбіжностями у наданих документах. Позивач вважає таку відмову протиправною, що стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, надати належним чином завірені копії додатків, доданих до позовної заяви для відповідача.
На виконання ухвали суду від 19.09.2023 р., позивач 20.10.2023 р. усунуто означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
26 грудня 2023 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що розглянувши заяву позивача та додані до неї документи встановив, що в документах, які підтверджують родинні стосунки були виявлені розбіжності, а саме: в копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місце народження ОСОБА_2 є с. Крутенька, в той час як в копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 31.07.1971, його місце народження зазначено як с. Тараново. На звернення Позивача з питань отримання одноразової грошової допомоги, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом «Про надання інформації» від 24.07.2023 за № 0400-010508-8/110080 повідомило, що питання виплати одноразової грошової допомоги в разі смерті пенсіонера буде розглянуто після приведення документів у відповідність.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_4 від 31.07.1971р.
Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до посвідчення Серії НОМЕР_5 від 04.05.1992р., ОСОБА_2 є пенсіонером та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що не заперечується відповідачем у відзиві.
Згодом позивачка звернулася до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою щодо отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_2 .
Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області листом від 24.07.2023 р. №0400-010508-8/110080 повідомило позивачку про те, що в наданих документах, що підтверджують родинні стосунки, були виявлені розбіжності, а саме: в копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Індустріальним відділом державної ресстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місце народження Вашого чоловіка с. Крутенька, в той час як в копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 31.07.1971, його місце народження зазначено як с.Тараново. Питання виплати одноразової грошової допомоги в разі смерті пенсіонера буде розглянуто після приведення документів у відповідність.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Статтею 6 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Згідно з ч. 4 ст. 61 цього Закону в разі смерті пенсіонера членам його сім`ї або особі, яка здійснила його поховання, виплачується для цього допомога в розмірі тримісячної пенсії, але не менше п`ятикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до абзацу першого пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» членам сім`ї померлих пенсіонерів із числа військовослужбовців, осіб, зазначених у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», незалежно від призначення пенсії в разі втрати годувальника виплачується одноразова грошова допомога: дружині/ чоловіку - в розмірі тримісячної пенсії годувальника і на кожного непрацездатного члена сім`ї - у розмірі місячної пенсії годувальника.
При визначенні розміру одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, до членів сім`ї, які мають право на допомогу, належать: дружина/ чоловік незалежно від віку і працездатності, діти, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років, або були на день смерті годувальника вихованцями, учнями, студентами, курсантами та слухачами, стажистами закладів освіти і не досягли 23-річного віку; батьки, які перебували на утриманні померлого і досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, установленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 зазначеного Закону, на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або вони є особами з інвалідністю (абз. 2 п. 12 Постанови № 393).
За документи про родинні відносини приймаються: 1) паспорт громадянина України; 2) свідоцтво про народження; 3) свідоцтво про шлюб; 4) рішення суду (пункт 12 розділу ІІ Порядку № 3-1).
При зверненні ОСОБА_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, посилаючись на розбіжності а саме: в копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місце народження чоловіка с. Крутенька, в той час як в копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 31.07.1971, його місце народження зазначено як с.Тараново, повідомило про те, що питання виплати такої допомоги в разі смерті пенсіонера буде розглянуто після приведення документів у відповідність.
Право позивача на одноразову грошову допомогу, як члена сім`ї (дружини) померлого пенсіонера (чоловіка) із числа військовослужбовців, та подання нею усіх необхідних документів відповідачем не заперечується, а невиплата допомоги зумовлена існуванням розбіжностей у зазначенні імені позивача у наданих документах.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З приводу підстав, на які посилався відповідач в обгрунтування свого рішення, суд зазначає, що встановлені у справі обставини дають достатньо підстав для висновку щодо необхідності виплати позивачці допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393.
При цьому, відповідач відмовив у виплаті такої допомоги з підстав, не передбачених законом.
Отже, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.
З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було протиправно невиплачено передбачену пунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 одноразову грошову допомогу як члену сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців.
Замість прийняття рішення про виплату або невиплату одноразової грошової допомоги позивачеві, відповідач лише вказав на невідповідність документів. Суд розцінив це як бездіяльність, що суперечить законодавству, а не як дії, про які заявляє позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців ОСОБА_2 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити позивачці таку допомогу.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову з викладених вище підстав.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд,
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців ОСОБА_2 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» як члену сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців ОСОБА_2 в розмірі його тримісячної пенсії.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко