Справа № 160/3373/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2024 рокуСправа №160/3373/24
06 лютого 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/3373/24 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
29 лютого 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком з дати звернення 11.12.2023;
- зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи в приватному підприємстві «ЛЮМЕН» з 05.09.1998 по 30.09.2010.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача-1 про відмову в призначення позивачу пенсії за віком, оскільки протиправно не зараховано період трудової діяльності відповідно до трудової книжки через зауваження до її оформлення. Також позивач посилається на безпідставне незастосування до її ситуації положень законодавства про призначення дострокової пенсії за віком.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, до відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
05 березня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив на позовну заяву, який надійшов від представника відповідача-2 в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-2 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що на дату звернення позивача з заявою про призначення пенсії (11.12.2023 року) позивачці виповнилось 59 років 07 місяців, в ході розгляду відповідної заяви встановлено наявність страхового стажу 30 років 03 місяці 00 днів (при необхідному стажі в 31 рік), через що позивачу відмовлено в призначенні пенсії. До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 05.09.1998 року по 30.09.2010 року згідно трудової книжки через відсутність печатки підприємства при звільнені. Також посилається на наявність дискреційних повноважень. Разом з відзивом надано матеріали пенсійної справи позивача.
14 березня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив на позовну заяву, який надійшов від представника відповідача-2 в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-1 проти позову заперечує в повному обсязі та повторює доводи відповідача-2. Вказує, що спірний період роботи дійсно не зараховано, однак до загального страхового стажу зараховано період роботи на цьому підприємстві з 01.09.1999 року відповідно до даних про сплату страхових внесків.
05 квітня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач повторює доводи позовної заяви.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
11 грудня 2023 року позивач звернулася до відповідача-2 із заявою про призначення пенсії за віком, до якого було додано клопотання на достроковий вихід на пенсію від 11.12.2023 року, складене Криворізькою філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості. В цьому клопотанні містилося прохання розглянути питання про достроковий вихід на пенсію за віком позивача згідно Закону №1058-IV.
Рішенням відповідача-1 від 14 грудня 2023 року №40 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. В обґрунтуванні рішення зазначено, що необхідний вік становить 60 років, в той час як вік заявниці 59 років 7 місяців. Необхідний страховий стаж становить 31 рік, в той час як страховий стаж заявниці становить 30 років 03 місяці 00 днів. Коментар: Згідно п.6 частини першої ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на достроковий вихід на пенсію мають особи, трудовий договір з якими розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку із змінами в організації виробництва та праці, у тому числі з ліквідацією, реорганізацією, банкрутством, перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників, яким на день звільнення залишилося не більше ніж півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону , за умови їх реєстрації у державній службі зайнятості та відсутності підходящої для них роботи, якщо вони мають страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону. Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою статті 26 Закону, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії. Тобто, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за наданими документами до загального стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 з 05.09.1998 по 30.09.2010, оскільки відсутня печатка підприємства при звільненні, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Вищезазначений період враховано згідно даних СПОВ.

Не погодившись з цим рішенням відповідача-1, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стосовно права позивача на достроковий вихід на пенсію.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) право на призначення дострокової пенсії за віком мають особи, трудовий договір з якими розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку із змінами в організації виробництва та праці, у тому числі з ліквідацією, реорганізацією, банкрутством, перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників, яким на день звільнення залишилося не більше ніж півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, за умови їх реєстрації у державній службі зайнятості та відсутності підходящої для них роботи, якщо вони мають страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону.

Мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум (абз 1 ч.1 ст. 28 Закон №1058-IV).

Згідно трудової книжки позивача від 22.08.1985 року НОМЕР_2 її 01.08.2023 року звільнено в зв`язку зі скороченням посади економіста згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (запис №19, останній запис),

Відповідно до паспорта громадянина України позивача від 26.07.2018 року №002117934 позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, станом на 01.08.2023 року позивачу виповнилося 59 років 3 місяці 9 днів.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV пенсійний вік складає 60 років.

Таким чином, позивач відповідає умовам п. 6 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV щодо обставин її звільнення та віку.

Стосовно умови реєстрації у державній службі зайнятості та відсутності підходящої роботи суд зазначає, що разом з заявою про призначення пенсії позивачем надано клопотання органу державної служби зайнятості, що засвідчує дотримання позивачем відповідних умов, оскільки невідповідність позивача таким умовам унеможливлювала б складення такого клопотання.

Також в матеріалах пенсійної справи позивача в наявності і довідка Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 02.10.2023 року №5935, згідно якого позивач зареєстрована як безробітна в цьому органі з 02.08.2023 року.

Таким чином, позивач відповідає умовам п. 6 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV щодо реєстрації у державній службі зайнятості та відсутності підходящої для неї роботи.

Стосовно умови наявності достатнього страхового стажу суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 28 Закону №1058-IV такий стаж для жінок визначено як 30 років. При цьому згідно диспозиції п. 6 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV такий стаж має існувати станом на дату реалізації особою права на достроковий вихід на пенсію (день звернення із заявою до органу Пенсійного фонду України).

Сам відповідач-1 у спірному рішенні від 14.12.2023 року констатував наявність у позивача страхового стажу 30 років 03 місяці 00 днів.

Отже, станом на дату прийняття відповідачем-1 спірного рішення позивач відповідала усім умовам п. 6 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV для призначення дострокової пенсії за віком. В свою чергу відповідач-1 протиправно виходив з положень ст. 26 Закону №1058-IV при визначенні достатнього страхового стажу позивача, оскільки ця норма права в юридичній ситуації позивача (саме достроковий вихід на пенсію за віком згідно п. 6 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV) застосовується лише в частині визначення пенсійного віку, в той час як страховий стаж визначається самою нормою п. 6 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV. Також положення п. 6 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV відповідачем не враховані під час визначення необхідного пенсійного віку, адже ця норма права прямо передбачає зниження пенсійного віку для юридичної ситуації позивача.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п. 2);

обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3);

добросовісно (п. 5);

розсудливо (п. 6);

пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8).

Зазначені критерії хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення та вчиняє дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі № 9901/459/21.

За таких обставин суд констатує протиправність рішення відповідача-1 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком, оскільки позивач станом на дату прийняття такого рішення мала право на призначення дострокової пенсії за віком згідно п. 6 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV.

Стосовно незарахування періоду роботи позивача до її страхового стажу.

Відповідач-1 констатував, що період з 05.09.1998 року по 30.09.2010 року не зараховано до страхового стажу позивача через недолік оформлення трудової книжки позивача, однак цей період враховано згідно даних СПОВ.

Згідно записів №13 та №14 трудової книжки позивача від 22.08.1985 року НОМЕР_2 вона в період з 05.09.1998 року по 30.09.2010 року працювала на приватному підприємстві «Люмен» на посадах головного бухгалтера та економісті. Запис про звільнення (№14) дійсно не містить печатки підприємства, яка наявна в записі №13 при прийнятті на роботу.

Відповідно до форми РС-право до спірного рішення відповідача вищевказаних період обліковано як окремі періоди, при цьому вбачається, що ці періоди не утворюють собою період з 05.09.1998 року по 30.09.2010 року.

Наприклад, зараховано період з 01.06.1993 року по 01.09.1998 року та період з 01.09.1999 року по 31.03.2000 року (відповідно, період з 02.09.1998 року по 31.08.1999 року не зараховано). Подібним чином обліковано і інші періоди роботи позивача.

Щодо змісту зауваження відповідача-1 до трудової книжки позивача суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 року №301 (далі Постанова №301) відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Відповідно до п. 1 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок», затвердженої Наказом Міністерство праці України, Міністерство юстиції України, Міністерство соціального захисту населення України від 29.07.1993 №57 (далі Інструкція №57) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно п. 2.2. Інструкції №57 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження.

Пунктом 2.11. Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

В свою чергу за п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до п. 2.13. Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Основним правовим питанням в цій справі є правові наслідки відсутності на першій сторінці трудової книжки позивача печатки підприємства. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до Постанови №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для власника трудової книжки, а отже, й не може впливати на її особисті права

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.09.2022 року по справі №569/16691/16-а.

Однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 19.12.2019 року по справі №307/541/17

В цій справі відповідач-1 не врахував відомості про роботу позивача в період з 05.09.1998 року по 30.09.2010 року, посилаючись на відсутність печатки підприємства при звільненні.

Суд констатує безпідставність адресування цього зауваження позивачу, оскільки вона не є та не була суб`єктом ведення своєї трудової книжки, а тому не може зазнавати негативних наслідків через допущення порушень відповідного порядку ведення трудової книжки сторонніми особами. В свою чергу відповідні записи трудової книжки позивача (№13 та №14) згідно їх змісту (узгодженість періодів роботи з відповідними наказами роботодавця, наявність підписів), а також відомості Реєстру застрахованих осіб свідчать, що в цей період позивач дійсно працювала на приватному підприємстві «Люмен». Отже, виходячи з цих обставин суд констатує безпідставність зауваження відповідача-1 до цього періоду роботи позивача, в зв`язку з чим вважає обґрунтованими вимоги про зобов`язання зарахувати цей період роботи до страхового стажу позивача в повному обсязі (а не згідно відомостей Реєстру застрахованих осіб).

З метою забезпечення ефективного захисту позивача суд задовольняє цю позовну вимогу шляхом зобов`язання зарахувати спірний період в повному обсязі.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання призначити позивачу пенсію.

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Відповідно, наявні достатні підстави для зобов`язання відповідача-1 призначити таку пенсію.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 08.11.2019 року у справі № 227/3208/16-а.

У разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 22.06.2023 року у справі № 480/4288/21, від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21.

За обставин цієї справи судом встановлено наявність у позивача права на пенсію за віком та протиправність рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу. Відповідно, єдиним правомірним варіантом поведінки суб`єкта владних повноважень за таких обставин є призначення позивачу пенсії. Оскільки в цій справі відповідач-1 розглядав заяву позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності, а позивач перебуває на обліку у відповідача-2, обов`язок призначення та виплати пенсії позивачу залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем реєстрації та проживання позивача, в зв`язку з чим ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язати відповідача-2 призначити позивачу пенсію за віком.

Водночас, суд констатує що задоволення позовної вимоги про визнання протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії (позовна вимога №2) охоплює обсяг позовної вимоги про визнання протиправними дій про відмову в призначенні пенсії (позовна вимога №1), в зв`язку з чим позовна вимога №1 не підлягає окремому задоволенню.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції про сплату від 01.02.2024 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 як суб`єкта владних повноважень, протиправність рішення якого встановлена в ході судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ), до відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 14.12.2023 року №40 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 05.09.1998 року по 30.09.2010 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 11.12.2023 року.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко