Справа № 682/844/24
Суддя: Мотонок Т. Я.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/844/24
Провадження № 2-а/682/10/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мотонок Т.Я.,

з участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута справу № 682/844/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

26.03.2024 до суду на розгляд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що 16.01.2024 постановою інспектора відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Турінського О.Я. серії ЕНА № 1255766 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КК України.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки 16.01.2024 автомобілем він не керував, що пояснив працівникам поліції, які в його присутності ніяких документів не складали. Постановою Славутського міськрайонного суду від 20.02.2024 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього було закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, так як при розгляді справи було встановлено, що автомобілем він не керував.

Окрім того, позивач вважає, що відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 268, 277, 279, 280, 283 КУпАП щодо строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлення обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи, оголошення та вручення постанови. Постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена без присутності позивача.

За таких обставин ОСОБА_1 просив скасувати постанову інспектора відділення поліції № 1 (м. Славута) Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Турінського О.Я. серії ЕНА № 1255766 від 16.01.2024 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 27.03.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 17.04.2024 року на 09 год. 00 хв. без участі сторін. Заперечень від учасників справи не надходило.

29.03.2024 через підсистему «Електронний суд» від ГУНП в Хмельницькій області надійшов відзив на даний позов.

08.04.2024 від ГУНП в Хмельницькій області надійшов письмовий відзив аналогічного змісту разом із диском з відеофайлами з фіксацієї місця події.

Так, згідно відзиву, представник відповідача заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки вважає, що спірна постанова була винесена суб`єктом владних повноважень, інспектором ВП № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Турінським О.Я. з дотриманням вимог КУпАП та Закону України «Про національну поліцію». Зазначено, що не відповідає дійсності твердження позивача про те, що він не керував т/з Nissan д.н.з. НОМЕР_1 , а керував його знайомий ОСОБА_2 , оскільки з відеофіксації вбачається, що керування т/з здійснював безпосередньо сам ОСОБА_1 , а також вбачається, що окрім поліцейських і позивача на місці вчинення адміністративного правопорушення інших осіб не було. Відеофіксація підтверджує той факт, що поліцейські звертались до позивача з вимогою пред`явити документи, що посвідчують особу. ОСОБА_1 свідомо ігнорував розгляд справи про адміністративне правопорушення та прохання працівників поліції і вказав про те, що відмовляється від ознайомлення з матеріалами справи, щоб уникнути адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, ОСОБА_1 було зазначено причину зупинки, відповідно до ст. 35 закону України «Про Національну поліцію», роз`яснено суть адміністративного правопорушення, ознайомлено права передбачені ст. 268 КУпАП. Таким чином, було дотримано та не було порушено вимоги ст. 33, 245, 247, 251, 252, 276, 277-2, 278, 280, 286 КУпАП, та ст.ст. 18, 23, 29, 32, 35, 40 ЗУ «Про Національну Поліцію», ст.ст. 52, 53 («Відповідальність за порушення законодавства про дорожній рух») ЗУ «Про дорожній рух». Згідно з ст. 245 КУпАП було виконано завдання провадження в справах про адміністративне правопорушення.

17.04.2024 розгляд справи було призначено без виклику сторін, тому на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Верховний Суд у постанові №338/1/17 від 26.04.2018 зазначив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.4 «а» ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 2.1 «г» ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджуючі документи (посвідчення).

Відповідно до п.1.10 ПДР, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Таким чином, особа несе відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, коли підтверджено факт керування нею транспортним засобом, що чітко передбачено диспозицією вказаної статті.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У позовній заяві позивачем стверджено, що він транспортним засобом не керував, а перебував в автомобілі в якості пасажира.

За нормами ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно тексту оспорюваної постанови серії ЕНА № 1255766 від 16.01.2024, 16.01.2024 20:58:23 м. Славута, вулиця Миру 94, водій гр. ОСОБА_1 керував т/з Nissan Qashqai НОМЕР_1 та на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційні документи на автомобіль, чим порушив п. 2.4 ПДР керування ТЗ особою, не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документу та ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цив.прав.відпов. власників наземних ТЗ. Стаття КУпАП ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Разом із тим з матеріалів справи вбачається, що постановою Славутського міськрайонного суду від 20.02.2024 провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, як слідує із вказаної постанови від 20.02.2024, за фактом, що мав місце 16 січня 2024 р о 20 год. 58 хв., відносно ОСОБА_1 було складено також і протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак, під час розгляду даної справи судом було встановлено, що поліцейськими не зібрано і не долучено до вказаного вище протоколу про адмінправопорушення та не надано суду незаперечливі докази, які вказували б на те, що в час та за обставин, вказаних у протоколі про адмінпраовпорушення серії ААД №476756 від 16.01.2024, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а отже, як водій, міг би бути притягнутим до адмінвідповідальності. Допитані в судовому засіданні свідки під час розгляду справи повністю спростували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 16.01.2024 року.

Зважаючи на те, що мав місце один факт зупинення транспортного засобу 16 січня 2024 року о 20 год. 58 хв. в м. Славута по вул. Миру, 94, за результатами чого було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП і постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , беручи до уваги те, що наявний висновок суду в іншій справі (про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП) про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм КУпАП та КАС України.

Також варто зауважити, що з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається виключно рух автомобіля Nissan Qashqai, державний номерний знак НОМЕР_1 , однак хто був водієм транспортного засобу на відео не зафіксовано. Подальший запис зафіксував тільки знаходження ОСОБА_1 поряд із автомобілем, факту керування саме ним транспортним засобом з відео не вбачається. В свою чергу ОСОБА_1 відмовився від пред"явлення документів саме з тієї підстави, що він не являвся в той час водієм вказаного транспортного засобу, тому обов"язку пред"являти посвідчення водія у нього не було.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на який в даному випадку покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених ст. 9 КУпАП обставин, тому суд вважає недоведеним факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, тому постанова винесена необґрунтовано, що є підставою для її скасування.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена безпідставно, так як в діях позивача не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 8, 9, 77, 242-246, 268, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора відділення поліції № 1 (м. Славута) Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Турінського О.Я. серії ЕНА № 1255766 від 16.01.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) 605,60 грн. судових витрат зі сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Мотонок Т.Я.