Справа № 300/8234/23
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" квітня 2024 р. справа № 300/8234/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Панікара І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Шевченко Наталія Павлівна, діючи в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач), у якому (із урахуванням уточнення) просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування з 03.06.2022 при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати за оптимальним варіантом за періоди роботи: грудень 1987 - січень 1995, березень 1996 - червень 1998, жовтень 2001 - травень 2006, листопад 2007 - грудень 2016, січень 2017 - грудень 2017, згідно довідок, виданих ООО "Газпром бурение" від 25.04.2017 за № 03/2872, ЗАО "НПО "УренгойГеоРесурс" від 07.04.2017 за № 9, ООО "Новоуренгойское Управление Бурових Работ" від 02.07.2018 за № 50 та № 50/1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 03.06.2022 перерахунок та виплату позивачу розміру пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з урахуванням заробітної плати за періоди роботи: грудень 1987 - січень 1995, березень 1996 - червень 1998, жовтень 2001 - травень 2006, листопад 2007 - грудень 2016, січень 2017 - грудень 2017, згідно довідок, виданих ООО "Газпром бурение" від 25.04.2017 за № 03/2872, ЗАО "НПО "УренгойГеоРесурс" від 07.04.2017 за № 9, ООО "Новоуренгойское Управление Бурових Работ" від 02.07.2018 за № 50 та № 50/1.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2. ОСОБА_1 вказав на те, що відповідачем при призначенні пенсії не врахована заробітна плата за періоди: грудень 1987 - січень 1995, березень 1996 - червень 1998, жовтень 2001 - травень 2006, листопад 2007 - грудень 2016, січень 2017 - грудень 2017, згідно довідок, виданих ООО "Газпром бурение" від 25.04.2017 за № 03/2872, ЗАО "НПО "УренгойГеоРесурс" від 07.04.2017 за № 9, ООО "Новоуренгойское Управление Бурових Работ" від 02.07.2018 за № 50 та № 50/1, однак не зазначено підстав не врахування вищевказаних довідок. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки у вищевказаних довідках вказано, що підставою їх видачі є особові рахунки, містять чітко визначені періоди роботи, за які здійснювалася виплата заробітної плати, суми заробітної плати, відрахування із заробітної плати, а також містять інформацію щодо місцезнаходження і адреси підприємств, якими видано такі довідки.
По справі здійснювався ряд наступних процесуальних дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (а.с.44).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 263 КАС України (а.с.59).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.
ОСОБА_1 з 06.01.2018 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком, як особа, що працювала в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі. Дана пенсія призначена відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення, що підтверджується заявою про призначення пенсії від 27.12.2017 і поясненнями позивача, наведеними у позовній заяві.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 за № 300/4356/22, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 03.06.2022 про переведення ОСОБА_1 із пенсії за віком, призначеної відповідно до пункту 1 статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі від 15.01.1993, на пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а.с.32-39).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 26.05.2023 ОСОБА_1 направлено повідомлення про добровільне виконання рішення суду за № 0900-0402-8/24102 по справі № 300/4356/22. Після виконання рішення суду страховий стаж склав 32 роки 10 місяців 8 днів (в тому числі, робота за Списком № 2 - 10 років 10 місяців 6 днів) (а.с.40).

Представник позивача, 03.06.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із адвокатським запитом, в якому просила про надання інформації щодо виконання рішення від 22.12.2022 за № 300/4356/22 (а.с.41).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомлено представника позивача, що в матеріалах пенсійної справи № 72 ОСОБА_1 міститься архівна довідка про заробітну плату, видана архівним відділом Калуської міської ради від 05.02.2018 № 01.7-01/41 за період роботи з липня 1981 по жовтень 1981; з січня 1984 по грудень 1987, яка буде врахована після надходження акту зустрічної перевірки заробітної плати (а.с.42).

Оскільки, на думку позивача, відповідач при перерахунку пенсії ігнорує довідки про заробітну плату, виданих ООО «Газпром бурение» від 25.04.2017 за № 03/2872, «НПО «УренгойГеоРесурс» від 07.04.2017 № 9, ООО «Новоуренгойское Управление Буровых Работ» від 02.07.2018 № 50 та № 50/1, та вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 (надалі Закон № 1058-IV).

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Суд зазначає, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 у справі № 300/4356/22, яке набрало законної сили 10.03.2023, ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 03.06.2022, та як наслідок обставини цим рішенням доказуванню в даній адміністративній справі не підлягають та додаткового судового захисту не потребують.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії врегульований статтею 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац 5 частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV).

Частиною четвертою статті 42 Закону № 1058-IV передбачено, що за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Частиною 3 статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/118461.1 (далі - Порядок від 25.11.2005 № 22-1).

Згідно абзацу 2 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку від 25.11.2005 № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 вищевказаного Порядку від 25.11.2005 № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Водночас, згідно пункту 4.2 Порядку № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Окрім того, відповідно до частини 3 статті 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Пунктом 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період.

Отже, при зверненні особи із заявою про призначення пенсії, а також поданні особою документів, що підтверджують відомості про трудовий стаж та заробітну плату, пенсійний орган у першу чергу має здійснити дії відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, а у разі виникнення сумніву щодо обґрунтованості та достовірності поданих документів перевірити їх у визначеному законом порядку.

В ході розгляду адміністративної справи судом встановлено, що 03.06.2023 представник позивача звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій просила про надання інформації, щодо довідок про за робітню плату, які не були взяті до уваги при перерахунку пенсії та періоди заробітної плати, які враховані при обчисленні пенсії, із зазначенням довідок про заробітню плату, які було враховано.

Як встановлено судом з матеріалів адміністративної справи, довідка про заробітну плату від 25.04.2017 № 03/2872, видана ООО "Газпром бурение" (а.с.20-21) на підставі відомостей особового рахунку за 1987-1998 роки, довідка про заробітну плату від 07.04.2017 за № 9, видана ЗАО "НПО "УренгойГеоРесурс" (зворотна сторона а.с.21-22) на підставі відомостей особового рахунку за 2001-2003 роки, а довідки про заробітну плату від 02.07.2018 за № 50 та № 50/1, виданих ООО "Новоуренгойское Управление Бурових Работ" (зворотна сторона а.с.22 -23) на підставі відомостей особового рахунку за 2008-2017 років, тобто суми вказані у довідці відповідають первинним документам - особовим рахункам.

Зазначені довідки засвідчені печатками, містять дані про фактичні суми заробітної плати позивача та про відрахування у Пенсійний фонд російської федерації, окрім довідки від 02.07.2018 за № 50, виданої ООО "Новоуренгойское Управление Бурових Работ".

При цьому, відповідачем не доведено те, що відомості про розмір заробітної плати, які відображені у спірній довідці, не підтверджуються первинними документами.

Водночас, суд звертає увагу на те, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть слугувати підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Більше того, для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, суд, ухвалою від 12.03.2024, витребував в Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області детальний розрахунок страхового та пільгового стажу позивача, інформацію про періоди роботи позивача із зазначенням дат прийняття та звільнення, а також підприємств, на яких набутий відповідний стаж, які враховані та які не враховані позивачу для підтвердження права на пільгову пенсію (а.с.74-75).

На виконання вищевказаної ухвали, відповідач надав детальний розрахунок страхового та пільгового стажу позивача, відповідно до якого судом встановлено, що періоди роботи відповідно до довідок, виданих ООО "Газпром бурение" від 25.04.2017 за № 03/2872, ЗАО "НПО "УренгойГеоРесурс" від 07.04.2017 за № 9, ООО "Новоуренгойское Управление Бурових Работ" від 02.07.2018 за № 50 та № 50/1 зараховані до страхового стажу ОСОБА_1 , водночас, починаючи з 01.01.1998 по 30.11.2017 в графі «Заробітки (довідка/з обмеженням)» вказано « 0.00000» (а.с.82-88).

Дані докази дають підстави зробити висновок про не зарахування заробітної плати Головним управлінням Пенсійного фонду в Івано-Фракійській області при призначенні та нарахуванні пенсії ОСОБА_1 згідно довідок, виданих ООО "Газпром бурение" від 25.04.2017 за № 03/2872, ЗАО "НПО "УренгойГеоРесурс" від 07.04.2017 за № 9, ООО "Новоуренгойское Управление Бурових Работ" від 02.07.2018 за № 50 та № 50/1, водночас, за умов зарахування стажу охопленого періодом зазначеного у вказаних довідках.

Відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням даних заробітної плати, отриманої на території рф відповідач у відзиві на позовну заяву послався на припинення участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Однак, суд визнає такі доводи пенсійного органу неприйнятними, адже у силу пункту 2 статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода від 13.03.1992) закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

При цьому, метою Угоди від 13.03.1992 є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди від 13.03.1992 встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.

Згідно з частини 3 статті 6 Угоди від 13.03.1992 обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.

Отже, наведені положення Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Більше того, припинення участі російської федерації в Угоді, так само, як і набрання чинності Законом № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», не є підставою для відмови в обчисленні пенсії позивача з урахуванням даних заробітної плати отриманої на території рф, адже така отримана ним до ухвалення відповідних рішень.

Крім того, суд зазначає, що надані позивачем первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії тільки з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з країною-агресором.

Позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на отримання пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.

Внаслідок чого, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

Окрім того, згідно із частиною 2 статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як визначено статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, яке діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (пункт 1 частини 1 статті 24 Закону № 1058-ІV).

За змістом частин 1, 10, 12 статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 16 статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що позивач не повинен відповідати за ймовірне неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо обов`язкового порядку взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків та належної сплати страхових внесків, а відтак, несплата страхувальником страховим внесків (або відсутність інформації про таку сплату в системі персоніфікованого обліку) не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 17.07.2019 у справі № 144/669/17 (провадження № К/9901/22935/18) та від 20.03.2019 у справі № 688/947/17 (провадження № К/9901/35103/18).

Поряд з цим, у постанові від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17 Верховний Суд дійшов висновку, що посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, внаслідок чого, підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.

Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 24.03.2020 у справі № 280/1411/16-а та від 26.10.2022 у справі № 808/1735/18.

Більше того, суд зазначає, що у довідках від 25.04.2017 за № 03/2872, від 07.04.2017 за № 9, від 02.07.2018 за № 50/1 чітко визначено, що із заробітної плати позивача повністю утримані та перераховані страхові внески до Пенсійного фонду рф у відповідності до встановлених тарифів, у період з 2007-2012 сплата страхових внесків не здійснювалася в силу законів рф.

Суд спростовує посилання відповідача на відсутність підстав для врахування довідки про заробітну плату, у зв`язку зі збройною агресією рф, що унеможливлює проведення перевірки обґрунтованості її видачі на підставі первинних документів, оскільки надана позивачем довідка повинна бути створена на підставі таких документів.

До того ж, неможливість провести управлінням Пенсійного фонду перевірку відповідності запису довідки первинним документам через події, що пов`язані з повномасштабною війною, не може покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідки видані належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості.

Суд зазначає, що подібні правові висновки були відображені у правовідносинах щодо врахування при призначенні та обчисленні пенсії довідок, виданих підприємствами, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території (справи № 583/392/17, №234/3038/17, № 360/1628/17).

Позиція головного управління, яка фактично не стосується допущених зловживань зі сторони позивача, призвела до неспівмірних наслідків у формі зменшення розміру пенсії.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про протиправні дії відповідача щодо неврахування під час обчислення пенсії позивача відомостей про його заробітну плату за періоди роботи в рф згідно поданих довідок.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

У даному випадку належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача у даному випадку буде визнання протиправними дій відповідача щодо неврахування при обчисленні пенсії позивача за віком на пільгових умовах заробітної плати (доходу) за періоди роботи, що підтверджені довідками від 25.04.2017 за № 03/2872, від 07.04.2017 за № 9, від 02.07.2018 за № 50 та за № 50/1.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області (як орган у якому позивач перебуває на пенсійному обліку та який здійснює нарахування та виплату пенсії) здійснити перерахунок призначеної пенсії відповідно до заяви про переведення із пенсії за віком на пенсію на пільгових умовах по Списку № 2 від 03.06.2022, із врахуванням заробітної плати згідно з довідками від 25.04.2017 за № 03/2872, від 07.04.2017 за № 9, від 02.07.2018 за № 50 та за № 50/1.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів в повному об`ємі правомірності своїх дій.

За таких обставин, заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими, внаслідок чого, адміністративний позов підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, позивач, згідно із квитанцією від 28.11.2023 підтвердив сплату судового збору на суму 1073,60 грн., за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій задоволити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування з 03.06.2022 при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати згідно довідок, виданих: ООО "Газпром бурение" від 25.04.2017 за № 03/2872, ЗАО "НПО "УренгойГеоРесурс" від 07.04.2017 за № 9, ООО "Новоуренгойское Управление Бурових Работ" від 02.07.2018 за № 50 та № 50/1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ) здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсії відповідно до заяви про переведення із пенсії за віком на пенсію на пільгових умовах по Списку № 2 від 03.06.2022 із врахуванням заробітної плати згідно з довідками від 25.04.2017 за № 03/2872, від 07.04.2017 за № 9, від 02.07.2018 за № 50 та за № 50/1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ),

Відповідач:

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ).

Суддя /підпис/ Панікар І.В.