Справа № 200/440/24
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року Справа№200/440/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області

про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) Електронний суд звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області щодо відмови позивачу у перерахунку та зарахуванні до вислуги років (стажу служби) в органах внутрішніх справ (міліції) станом на 6 листопада 2015 року часу навчання позивача у цивільному закладі вищої освіти у періоди з 1 вересня 2005 року по 26 червня 2009 року, з 1 вересня 2009 року по 28 березня 2010 року, із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, що дає право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», всього 2 роки 2 місяці 11 днів;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ у Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області здійснити перерахунок та зарахувати позивачу до вислуги років (стажу служби) в органах внутрішніх справ (міліції) станом на 6 листопада 2015 року час навчання позивача у цивільному закладі вищої освіти у періоди з 1 вересня 2005 року по 26 червня 2009 року, з 1 вересня 2009 року по 28 березня 2010 року, із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, що дає право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», всього 2 роки 2 місяці 11 днів;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ у Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області видати наказ, яким визначити (розрахувати) позивачу у календарному та пільговому обчисленні вислугу років (стаж служби) в органах внутрішніх справ (міліції) станом на дату звільнення позивача зі служби в ОВС (міліції) 6 листопада 2015 року, відповідно до вимог визначених чинною на той час редакцією постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив навчання у цивільному закладі вищої освіти Національна юридична академія України ім. Ярослава Мудрого:

- у період з 1 вересня 2005 року по 26 червня 2009 року за напрямком підготовки «Право» та здобув кваліфікацію бакалавра юриста, що підтверджується дипломом бакалавра ХА № 37017570 від 27 червня 2009 року;

- у період з 1 вересня 2009 року по 11 червня 2010 року за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юрист, що підтверджується дипломом магістра НОМЕР_1 від 12 червня 2010 року (при цьому з березня по травень 2010 року відповідно до курсу освітньо-професійної програми магістра проходив практику-стажування у Артемівському МВ ГУМВС України в Донецькій області).

Загальний час навчання в юридичній академії склав 4 роки 4 місяці 22 дні, що підтверджується відомостями трудової книжки НОМЕР_2 від 16 липня 2015 року.

Наказом ГУМВС України в Донецькій області від 27 квітня 2010 року № 151/ос позивача з 29 березня 2010 року призначено на посаду слідчого відділення розслідування загально-кримінальних злочинів слідчого відділу Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області та присвоєно спеціальне звання «рядовий міліції».

Наказом ГУМВС України в Донецькій області від 3 листопада 2015 року № 332/ос позивача з 6 листопада 2015 року звільнено зі служби в органах внутрішніх справ України. При цьому у вказаному наказі відсутні будь-які відомості про обчислену календарну та пільгову вислугу років позивача.

27 грудня 2023 року позивач направив електронне звернення до відповідача із проханням надати інформацію стосовно його вислуги років у календарному та пільговому обчисленні за час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Листом від 11 січня 2024 року відповідач повідомив, що його вислуга років станом на 6 листопада 2015 року у календарному обчисленні складає 5 років 7 місяців 8 днів, у пільговому обчисленні 8 років 1 місяць 26 днів.

Як вбачається з довідки про вислугу років від 11 січня 2024 року, доданої до листа від 11 січня 2024 року, до календарної вислуги років служби в органах внутрішніх справ станом на 6 листопада 2015 року не було зараховано час навчання позивача у цивільному закладі вищої освіти із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, що дає право для призначення пенсій, всього 2 роки 2 місяці 11 днів.

12 січня 2024 року направив до відповідача електронне звернення з проханням здійснити перерахунок його вислуги років та зарахувати йому до вислуги років служби в органах внутрішніх справ, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» станом на 6 листопада 2015 року, час навчання з 1 вересня 2005 року по 26 червня 2009 року та з 1 вересня 2009 року по 28 березня 2010 року із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Листом від 23 січня 2024 року відповідач повідомив, що оскільки час навчання у цивільних закладах вищої освіти в межах до п`яти років із розрахунку один рік за шість місяців служби додатково зараховується під час призначення пенсії, а також що після закінчення навчання у цивільному закладі вищої освіти позивачу не присвоєно спеціальне звання, то відсутні законні підстави для зарахування до вислуги років періоду навчання.

Позивач зазначає, що з аналізу норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та приписів постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 слідує, що до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, […] при призначенні пенсії на умовах цього Закону до вислуги років додатково зараховується час їхнього навчання (половина цього строку) (незалежно від форми навчання): у цивільних вищих навчальних закладах (1), а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання (2) […].

За загальним правилом військове звання може бути присвоєно лише при вступі на військову службу або при призначені на відповідну посаду, яка відповідно до законодавства передбачає присвоєння спеціального звання.

Диплом юриста за спеціальністю «Правознавство» дозволив позивачу 29 березня 2010 року бути призначеним на посаду слідчого відділення розслідування загально-кримінальних злочинів слідчого відділу Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, яка відносилась до категорії посад, що заміщувались середнім та старшим начальницьким складом органів внутрішніх справ, із одночасним присвоєнням первинного спеціального звання «рядовий міліції» (наказ ГУМВС України в Донецькій області від 27 квітня 2010 року № 151 о/с), а в подальшому йому було присвоєно спеціальне звання «молодший лейтенант міліції» (наказ ГУМВС України в Донецькій області від 30 червня 2010 року).

Позивач зазначає, що періоди його навчання в юридичній академії з 1 вересня 2005 року по 26 червня 2009 року та з 1 вересня 2009 року по 28 березня 2010 року відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 повинні бути зараховані до його вислуги років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, а тому просить суд позов задовольнити (а.с. 1-4).

У відзиві на позов Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, зазначаючи наступне.

З 29 вересня 2010 року по 6 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходив службу в Артемівському МВ (з обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області на різних посадах; при звільненні він був ознайомлений зі змістом наказу ГУМВС України в Донецькій області від 3 листопада 2015 року № 332о/с, яким йому встановлено вислугу років.

Період проходження позивачем служби в ОВС не є значним, а отже, при ознайомленні зі змістом наказу позивач не міг не знати про те, що періоди навчання не зараховані до періоду (стажу) його служби, адже цей період не перевищує строку обіймання ОСОБА_1 посад слідчого в Артемівському МВ.

При цьому, позивач є особою з вищою юридичною освітою, яка 5 років 7 місяців 9 днів пропрацювала слідчим і саме ця вислуга була встановлена у наказі про його звільнення від 3 листопада 2015 року № 332о/с.

Крім цього, відповідно до наданих позивачем документів, з червня 2022 року він був ознайомлений зі змістом довідки-витягу, а тому достеменно був обізнаний про те, що періоди його навчання не зараховані до вислуги років (стажу служби).

Це свідчить про те, що з якихось причин суб`єктивного характеру позивач вважав, що йому не потрібно оскаржувати дії відповідача зі встановлення вислуги років до тих пір, поки у цьому не виникла потреба і тільки після цього вирішив звернутись із цим позовом.

Відповідач припускає, що звернення позивача до відповідача 27 грудня 2023 року з вимогою щодо перерахунку вислуги років є умисними діями, спрямованими на штучне поновлення строку звернення до суду із даним позовом.

Оскільки спірними правовідносинами є правовідносини щодо проходження публічної служби та звільнення з неї (вимога про внесення змін до наказу про звільнення, донарахування вислуги років у календарному та пільговому обрахуванні), строк звернення до суду відповідно до ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України складає один місяць.

Таким чином, позивачем подано позовну заяву із пропущенням строку звернення до суду, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України, та не надано жодного доказу на підтвердження поважності пропущення цього строку.

Щодо суті позовних вимог - зарахування періодів навчання позивача до вислуги років (до стажу служби) в ОВС, відповідач зазначив таке.

Статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ встановлено, що особам рядового і начальницького складу ОВС, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховується, зокрема, служба в органах внутрішніх справ.

До вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на службу до органів внутрішніх справ або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Пунктом 2 Постанови № 393 встановлено, що до вислуги років, зокрема, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ при призначенні пенсій згідно з п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, ДО ВСТУПУ на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Таким чином, зарахування до вислуги років періодів навчання можливе лише при наявності трьох обов`язкових складових: 1) наявність у особи права на призначення пенсії (тобто, необхідна загальна кількість вислуги років, визначена Законом № 2262-ХІІ); 2) зарахування здійснюється під час оформлення документів для призначення пенсії; 3) присвоєння офіцерського звання до моменту вступу на службу в ОВС або призначення на відповідну посаду.

Відповідно до змісту позовної заяви та документів, наданих позивачем, а також наявних у відповідача відомостей, ОСОБА_1 : 1) не набув права на призначення пенсії; 2) відповідні документи для призначення пенсії не оформлювались та до органу ПФУ не направлялись; 3) з 1 вересня 2005 року до 26 червня 2009 року та з 1 вересня 2009 року до 28 березня 2010 року позивач був студентом заочної форми навчання Національної юридичної академії ім. Ярослава Мудрого, військову кафедру не закінчував, до вступу на службу в ОВС, тобто до моменту призначення на посаду слідчим відділення розслідування загальнокримінальних злочинів СВ Артемівського МВ (29 березня 2010 року), офіцерське звання йому не присвоювалось.

Відповідач зауважив, що право на призначення пенсії не є предметом спору у цій справі, а тому відсутні будь-які підстави для зарахування періодів навчання позивача до його вислуги років в ОВС.

Посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 1 лютого 2019 року у справі № 809/780/15, від 10 травня 2019 року по справі №823/1330/16, від 22 січня 2020 року у справі № 200/5111/19, від 27 січня 2021 року по справі № 818/848/16.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача видати наказ, яким визначити (розрахувати) у календарному та пільговому обчисленні вислугу років (стаж служби) в органах внутрішніх справ (міліції) станом на дату звільнення зі служби в ОВС (міліції) 6 листопада 2015 року, у відзиві зазначено, що відповідно до постанови Кабінетів Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» ГУМВС України в Донецькій області та його територіальні підрозділи ліквідовано.

Наразі ГУМВС України в Донецькій області перебуває в процесі припинення, з 7 листопада 2015 року усі посади скорочено, штати ліквідовано, у зв`язку із чим видача відповідачем наказу відносно позивача є неможливим.

Також зазначено, що пунктом 2 Постанови № 393 врегульовано питання зарахування періодів навчання до вислуги років; пункт 3 цієї постанови визначає періоди служби, які зараховуються на пільгових умовах. Перелік, наведений у п. 3 Постанови № 393, є вичерпним та не містить положень щодо зарахування періодів навчання до вислуги років у пільговому обчисленні.

Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 27-31, 42-46).

26 лютого 2024 року від відповідача надійшли додаткові пояснення наступного змісту.

Поняття «розрахунок вислуги років» та «встановлення вислуги років» не є тотожними.

Нормами спеціального законодавства визначено, що вислуга років встановлюється (або оголошується) у наказі про звільнення, у тому числі, шляхом внесення до нього відповідних змін.

У спірних правовідносинах позивач звільнений зі служби в ОВС наказом ГУМВС України в Донецькій області від 3 листопада 2015 року № 332о/с; зазначеним наказом вислуга років позивачу не встановлювалась.

На прохання позивача, вислугу років йому було розраховано.

Із проханням внести зміни до наказу від 3 листопада 2015 року № 332о/с та встановити у ньому вислугу років позивач до ГУМВС України в Донецькій області не звертався.

Іншого способу встановлення (оголошення) позивачу вислуги років, інакше як внести зміни до наказу від 3 листопада 2015 року № 332о/с, у тому числі за письмовим проханням позивача, нормами спеціального законодавства не передбачено.

Наразі наказ ГУМВС України в Донецькій області від 3 листопада 2015 року № 332о/с є чинним, тобто він не скасовувався та таким, що втратив чинність, не визнавався і не є предметом спору у цій справі.

За таких обставин, відповідач вважає, що вимога про зобов`язання видати новий або ж інший наказ (виходячи з її формулювання), яким визначити (розрахувати) у календарному та пільговому обчисленні вислугу років задоволенню не підлягає (а.с. 55-56).

29 лютого 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив наступного змісту.

Щодо посилань відповідача на практику Верховного Суду, викладену у постановах від 1 лютого 2019 року у справі № 809/780/15, від 10 травня 2019 року у справі № 823/1330/16, від 22 січня 2020 року у справі № 200/5111/19, від 27 січня 2021 року у справі № 818/848/16, позивач зазначив, що наведені у вказаних постановах висновки Верховного Суду не є позицією Верховного Суду у зразковій справі щодо застосування норм права, крім цього ці висновки сформульовані за результатами розгляду справ, фактичні обставини в яких зовні є схожими, проте жодним чином не є подібними до фактичних обставин даної справи, адже станом на момент призначення позивача на посаду в ОВС (29 березня 2010 року) він не закінчив навчання, а проходив практику стажування, продовжуючи здобувати повну вищу освіту, окрім того, йому було присвоєне первинне спеціальне звання «рядовий міліції» (наказ ГУМВС України в Донецькій області від 27 квітня 2010 року № 151 о/с), що стало можливим у зв`язку із закінченням вищого навчального закладу (у період з 1 вересня 2005 року по 26 червня 2009 року навчання за напрямком підготовки «Право» та здобуття кваліфікації бакалавр юрист).

Також позивач не погоджується із твердженням відповідача про те, що заочна форма навчання та відсутність військової кафедри у навчальному закладі позбавило позивача права на отримання офіцерського звання до вступу на службу в ОВС у зв`язку із тим, що у періоди з 1 вересня 2005 року по 26 червня 2009 року, з 1 вересня 2009 року по 11 червня 2010 року він, здобуваючи вищу освіту, проходив навчання на денній формі (а.с. 64-65).

1 березня 2024 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначив таке.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів листування вбачається факт обізнаності позивача із наказом про звільнення позивача, а також факт не оскарження позивачем цього наказу протягом тривалого часу.

У справі № 823/1330/16 предметом спору було зарахування до календарної вислуги років співробітника правоохоронного органу періодів навчання на підставі норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», і відповідно до спірних у вказаній справі правовідносин справі (як у даній справі) спеціальне звання позивачу було вперше присвоєно не після закінчення навчального закладу, а у зв`язку з прийняттям на службу.

Отже, справа № 823/1330/16 та справа № 200/440/24 є подібними та в силу ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 5 ст. 242 КАС України правові висновки, наведені у постанові Верховного Суду від 6 квітня 2021 року по справі № 617/724/16-а підлягають застосуванню судом при розгляді справи № 200/440/23.

Частина 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 визначають додаткове зарахування до вислуги років періодів навчання у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції,

Словосполучення «після закінчення» та «до вступу» означає проміжок часу, у який особі присвоюється звання по закінченню навчального закладу, але до початку проходження служби, що відраховується з моменту прийняття на службу (видання відповідного наказу).

Первинне спеціальне звання «рядовий міліції» присвоєне позивачу у зв`язку з прийняттям на службу в ОВС.

Також зазначено, що у п. 27 мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 6 квітня 2021 року по справі № 617/724/16-а (на яку посилається позивач) зазначено, що «…визначальною умовою для застосування наведеного законодавчого припису є присвоєння особі офіцерського (спеціального) звання у зв`язку із закінченням відповідного навчального закладу».

Зауважено, що ані у позові, ані у відповіді на відзив позивач не заперечує відсутність у нього права на пенсію, але ч. 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 передбачають умову для зарахування до вислуги років періодів навчання - наявність у особи права на призначення пенсія та здійснення такого зарахування при призначенні пенсії (а.с. 68-70).

Ухвалою суду від 29 січня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 20-21).

21 лютого 2024 року судом отримано від відповідача відзив на позов та додаткові докази по справі (а.с. 27-54).

26 лютого 2024 року від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі (а.с. 55-63).

29 лютого 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача на позов (а.с. 64-65).

1 березня 2024 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача (а.с. 67-70).

Ухвалою суду від 29 березня 2024 року запропоновано позивачу надати суду протягом трьох днів після отримання даної ухвали: копію наказу ГУМВС України в Донецькій області від 3 листопада 2015 року № 332о/с; копії запитів позивача, у відповідь на які відповідачем направлялись листи від 10 червня 2022 року (вих. 121/Лк), від 11 січня 2024 року (вих. № 14 Лк), від 23 січня 2024 року (вих. № 30 Лк) (або надати пояснення щодо підстав ненадання вказаних документів); зобов`язано відповідача надати суду протягом трьох днів після отримання даної ухвали: копію наказу ГУМВС України в Донецькій області від 3 листопада 2015 року № 332о/с; копії запитів позивача, у відповідь на які відповідачем направлялись листи від 10 червня 2022 року (вих. 121/Лк), від 11 січня 2024 року (вих. № 14 Лк), від 23 січня 2024 року (вих. № 30 Лк) (або надати пояснення щодо підстав ненадання вказаних документів) (а.с. 74-75).

3 квітня 2024 року до суду від відповідача надійшли копії документів, витребувані ухвалою суду від 29 березня 2024 року: запиту позивача від 2 червня 2022 року про надання публічної інформації; звернення позивача від 27 грудня 2023 року про надання належним чином засвідченого витягу з наказу від 3 листопада 2015 року № 332 о/с із зазначенням вислуги років у календарному та пільговому обчисленні та розрахунку вислуги років для призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; звернення позивача від 12 січня 2024 року про здійснення перерахунку вислуги років із зарахуванням до вислуги років в органах внутрішніх справ, що дає право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», станом на 6 листопада 2015 року часу навчання у цивільному закладі вищої освіти: з 1 вересня 2005 року по 26 червня 2009 року, з 1 вересня 2009 року по 28 березня 2010 року, із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, всього 2 роки 2 місяці 11 днів; наказу ГУМВС України в Донецькій області від 3 листопада 2015 року № 332о/с (а.с. 80-90).

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 22 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, від 6 лютого 2023 року № 58/2023, від 1 травня 2023 року № 254/2023, від 26 липня 2023 року № 451/2023, від 6 листопада 2023 року № 734/2023, від 5 лютого 2024 року № 49/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затверджених Законами України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 № 2119, від 21 квітня 2022 року № 2212, від 22 травня 2022 року № 2263, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, від 7 лютого 2023 року № 2915-IX (відповідно), від 2 травня 2023 року № 3057-IX, від 27 липня 2023 року № 3275-IX, від 8 листопада 2023 року № 3429-IX, від 6 лютого 2024 року № 3564-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Станом на день розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Щодо посилань відповідача на те, що позивач звернувся до суду із пропуском строку, встановленого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 5 цієї ж статті для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем оскаржуються дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Донецькій області щодо відмови у перерахунку та зарахуванні до вислуги років (стажу служби) в органах внутрішніх справ (міліції) станом на 6 листопада 2015 року часу навчання позивача в юридичній академії, а саме: відмова відповідача здійснити перерахунок вислуги років ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ із зарахуванням до вислуги років часу навчання в юридичній академії, викладена у листі ГУМВС в Донецькій області від 23 січня 2024 року.

Із даним позовом позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду 24 січня 2024 року.

Отже, позивачем не порушено приписи ст. 122 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), є громадянином України, РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій відповідно до посвідчення від 24 листопада 2016 року серія НОМЕР_4 (а.с. 1, 5, 16).

Відповідач, Головне управління Міністерства внутрішніх справ у Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області (ГУМВС у Донецькій області), , зареєстроване місцезнаходження: Україна, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 32, є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем (а.с. 59-61).

Згідно з копією диплому серії НОМЕР_5 від 27 червня 2009 року ОСОБА_1 закінчив у 2009 році Національну юридичну академію України імені Ярослава Мудрого і отримав базову вищу освіту за напрямом підготовки «Право» та здобув кваліфікацію бакалавра юриста; відповідно до додатку (12 ВД № 141964 від 27 червня 2009 року) до диплому від 27 червня 2009 року позивач вступив на навчання у 2005 році, форма навчання денна, виробнича практика: квітень червень 2009 року (а.с. 9 10).

Відповідно до копії диплому серії НОМЕР_1 від 12 червня 2010 року ОСОБА_1 закінчив у 2010 році Національну юридичну академію України імені Ярослава Мудрого і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юриста; відповідно до додатку (12 ВП № 082199 від 12 червня 2010 року) до диплому від 12 червня 2010 року позивач вступив на навчання у 2009 році, форма навчання денна, практика-стажування: березень травень 2010 року (а.с. 11-12).

У трудовій книжці серія НОМЕР_2 від 16 липня 2015 року, копія якої наявна в матеріалах справи, також наявні записи про навчання позивача з 1 вересня 2005 року по 26 червня 2009 року та з 1 вересня 2009 року по 28 березня 2010 року в Національній юридичній академії України ім. Я. Мудрого (записи №№ 1-2); також у трудовій книжці наявний запис про те, що з 29 березня 2010 року по 6 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходив службу в Артемівському МВ ГУМВС України в Донецькій області (записи №№ 3-4) (а.с. 6-7).

Наказом ГУМВС України в Донецькій області від 3 листопада 2015 року № 332о/с старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 , слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району) з 6 листопада 2015 року звільнено з органів внутрішніх справ у запас за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ; підстава: наказ Головного управління МВС в області від 30 жовтня 2015 року (а.с. 89).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів ознайомлення позивача при звільненні із даним наказом.

2 червня 2022 року позивач звернувся із запитом щодо отримання інформації до Національної поліції України, в якому просив надати належним чином засвідчені копії: наказів про присвоєння йому спеціальних звань «молодший лейтенант міліції», «лейтенант міліції», «старший лейтенант міліції» (а.с. 83).

Зазначене звернення було переадресоване до ГУМВС України в Донецькій області та отримано останнім 6 червня 2022 року (вх. № 2119) (а.с. 82).

У відповідь на звернення позивача відповідач 10 червня 2022 року (вих. 121/Лк) повідомив, що накази, які видавались до липня 2014 року, залишились на непідконтрольній українській владі території, у зв`язку із чим надати копії наказів щодо присвоєння спеціальних звань не надається можливим і що позивачу направляється довідка, складена відповідно до наявних у інтегрованій інформаційно-пошуковій системі регіонального рівня відомостей щодо присвоєння позивачу спеціальних звань, довідка-витяг з інформаційно-пошукової системи регіонального рівня щодо служби ОСОБА_1 в ОВС (а.с. 13).

Згідно доданої до відповіді довідки від 10 червня 2022 року № 120/лк, за період проходження служби в ОВС позивачу було присвоєно спеціальні звання: «молодший лейтенант міліції» - наказом від 30 червня 2010 року (інформація щодо видавника та номеру наказу відсутня); «лейтенант міліції» наказом ГУМВС України в Донецькій області від 30 листопада 2010 року №465 о/с; «старший лейтенант міліції» наказом ГУМВС України в Донецькій області від 30 листопада 2012 року № 449 о/с (а.с. 14).

Відповідно до довідки-витягу за обліками інформаційно-пошукової системи регіонального рівня старший лейтенант міліції ОСОБА_1 проходив службу на посадах рядового та середнього начальницького складу ОВС в період з 29 березня 2010 року до 6 листопада 2015 року:

- з 29 березня 2010 року по 1 червня 2011 року - слідчий відділення розслідування загально-кримінальних злочинів слідчого відділу Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області (Наказ ГУМВС України в Донецькій області від 27 квітня 2010 року № 151 о/с;

- з 1 червня 2011 року по 4 листопада 2011 року слідчий слідчого відділу Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області (Наказ ГУМВС України в Донецькій області від 1 червня 2011 року № 196 о/с;

- з 4 листопада 201 року по 5 серпня 2013 року слідчий слідчого відділу Артемівського МВ ГУПВС України в Донецькій області (наказ ГУМВС України в Донецькій області від 5 травня 2012 року № 89 о/с;

- з 5 серпня 2013 року по 6 листопада 2015 року слідчий відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області (Наказ ГУМВС України в Донецькій області від 12 серпня 2013 року № 298 о/с);

6 листопада 2015 року звільнений у запас ЗС за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни) (Наказ ГУМВС України в Донецькій області від 3 листопада 2015 року № 332 о/с (а.с. 15).

27 грудня 2023 року позивач звернувся на електронну адресу (Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області) із запитом щодо надання належним чином засвідченого витягу з наказу від 3 листопада 2015 року № 332 о/с із зазначенням вислуги років у календарному та пільговому обчисленні та розрахунку вислуги років для призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 84).

Листом від 11 січня 2024 року (вих. № 14 Лк) ГУМВС в Донецькій області повідомило, що у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України та введенням військового стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» деякі архівні документи залишились на тимчасово непідконтрольній українській владі території Донецької області. За обліками інтегрованої інформаційно-пошукової системи регіонального рівня позивач дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ з 29 березня 2010 року до 6 листопада 2015 року; вислуга років станом на 6 листопада 2015 року у календарному обчислені складає 5 років 7 місяців 8 днів, у пільговому обчисленні - 8 років 1 місяць 26 днів. Враховуючи вислугу років станом на 6 листопада 2015 року, яка не дає підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», законні підстави для оформлення розрахунку вислуги років відповідно наказу МВС України від 17 вересня 2018 року № 760 "Про затвердження Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань" відсутні (а.с. 16).

Як вбачається з довідки про вислугу років від 11 січня 2024 року, яка складена на підставі відомостей інтегрованої інформаційно-пошукової системи регіонального рівня, вислуга років ОСОБА_1 у календарному обчисленні згідно з розрахунком на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року станом на 6 листопада 2015 року становить 5 років 7 місяців 8 днів, вислуга років у пільговому обчисленні (без урахування вислуги років у календарному обчисленні) - 2 роки 6 місяців 18 днів, вислуга років у пільговому обчисленні - 8 років 1 місяць 26 днів. Зазначено, що довідка складена на підставі відомостей інтегрованої інформаційно-пошукової системи регіонального рівня (а.с. 17).

12 січня 2024 року позивач звернувся зі зверненням на електронну адресу (Національна поліція України), яке було переадресоване до відповідача, в якому просив здійснити перерахунок вислуги років в ОВС, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», станом на 6 листопада 2015 року, із зарахуванням часу навчання у цивільному закладі вищої освіти: з 1 вересня 2005 року по 26 червня 2009 року, з 1 вересня 2009 року по 28 березня 2010 року, із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, всього 2 роки 2 місяці 11 днів (а.с. 85).

Листом від 23 січня 2024 року (вих. № 30 Лк) ГУМВС в Донецькій області повідомило позивачу, що визначальною умовою для зарахування до вислуги років при призначенні пенсії часу навчання, зокрема, у цивільному вищому навчальному закладу, до вислуги років на службі в органах внутрішніх справ є присвоєння офіцерського звання за наслідками закінчення такого навчання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду. Також у листі міститься посилання на постанову Верховного Суду України від 10 березня 2015 року та вказано, що у зв`язку з тим що, після закінчення цивільного вищого навчального закладу позивачу не було присвоєно спеціальне звання до вступу на службу в органи внутрішніх справ, а також те, що вислуга років не дає підстав для призначення позивачу пенсії, законні підстави для зарахування до вислуги років періоду навчання із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби у відповідач відсутні (а.с. 18).

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у здійсненні перерахунку вислуги років із зарахуванням до вислуги років позивача в органах внутрішніх справ (міліції) станом на 6 листопада 2015 року часу його навчання в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого у періоди з 1 вересня 2005 року по 26 червня 2009 року, з 1 вересня 2009 року по 28 березня 2010 року із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби (2 роки 2 місяці 11 днів), що дає право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-ХІІ, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до абз. 1 п. «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у п.п. «б» - «д», «ж» ст. 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Згідно із п. «б» ч. 1 ст. 12 цього Закону право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Статею 17 зазначеного закону встановлено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії за умовами цього закону.

Відповідно до ч. 1 цієї статті особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховується, крім іншого, служба в органах внутрішніх справ (п. «б»).

Частиною 2 ст. 17 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, […] при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до преамбули постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі - Постанова № 393), остання прийнята відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" і Постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону.

Пунктом 2 Постанови № 393 передбачено, що до вислуги років особам […] середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, […] при призначенні пенсій згідно з п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Аналіз наведених нормативно-правових приписів дає підстави для висновку, що розрахунок вислуги років, порядок здійснення якого встановлено ст. 17 Закону № 2262-ХІІ та п. 2 Постанови № 393, проводиться визначеним у законі особам під час призначення пенсії за вислугу років згідно із приписами цього закону.

Процедура призначення пенсії за Законом № 2262-ХІІ врегульована Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 2 березня 2023 року № 10-1), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402.

Відповідно до п. 1 цього Порядку військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (членам їх сімей), пенсії згідно із Законом призначаються і виплачуються головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно з п. 2 наведеного Порядку заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку, до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, […] (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та з інших соціальних питань», що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 вересня 2018 року № 760 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2018 року за № 1152/32604), якою врегульовано процедуру організації в МВС України роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», уповноважені структурні підрозділи: 1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком. Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії; 2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; 3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів; 4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу). […] 5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи; 6) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.

Згідно із п. 3 даної Інструкції підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України: 1) обчислюють вислугу років та за потреби страховий стаж особи, яка набула право на пенсію, оформлюють розрахунок вислуги років для призначення пенсії (далі - розрахунок вислуги років) (додаток 3). До розрахунку вислуги років додаються такі документи: витяги з наказів про звільнення зі служби (роботи) та/або виключення з особового (облікового) складу у зв`язку зі смертю із зазначенням вислуги років; копія послужного списку (за потреби - додаткові відомості з особової справи) особи, яка набула право на пенсію (померлого годувальника); копія військового квитка або довідка військового комісаріату про період проходження військової служби (за наявності); копія трудової книжки та/або документи, які підтверджують страховий стаж (стаж роботи); 2) ознайомлюють особу, яка набула право на пенсію, із розрахунком вислуги років; 3) надають допомогу в оформленні документів для призначення пенсії особам, які набули право на пенсію. В 5-денний строк після отримання інформації про прийняття від особи заяви про призначення пенсії розрахунок вислуги років разом з іншими документами, зазначеними в підпункті 1 цього пункту, подається до уповноваженого структурного підрозділу.

Пунктом 4 Інструкції передбачено, що підрозділи фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України, готують: 1) грошовий атестат; 2) довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - довідка про додаткові види грошового забезпечення) (додаток 4). В 5-денний строк після отримання інформації про прийняття від особи заяви про призначення пенсії грошовий атестат та довідка про додаткові види грошового забезпечення подаються до уповноваженого структурного підрозділу.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 лютого 2019 року № 129 «Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій» визначено в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України з покладанням таких функцій на управління координації пенсійних та соціально-гуманітарних питань цього Департаменту.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 квітня 2021 року № 291 були внесені зміни до п. 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25 лютого 2019 № 129, відповідно до яких п. 1 викладено в такій редакції: 1. Визначити в Міністерстві внутрішніх справ України: 1) Департамент персоналу уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій з покладанням таких функцій на управління координації пенсійних питань та соціальної роботи цього Департаменту; 2) Територіальні медичні об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по областях, місту Києву уповноваженими установами за видачу довідок про розмір грошового забезпечення з покладенням таких функцій на відповідні сектори (відділ) із соціально-гуманітарних питань цих державних установ.

Як встановлено судом на підставі наявних у справі матеріалів, позивач із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ ані до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області, ані до Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом с п о р і в у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень п о р у ш е н і її права, свободи або законні інтереси, […].

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду; порушення має бути реальним, стосуватися певних (визначених) прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

З огляду на фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача є передчасними (позивач не розпочинав процедуру призначення пенсії за вислугу років), а тому задоволенню не підлягають.

Зазначений висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 грудня 2021 року у справі № 520/11545/19.

Беручи до уваги, що позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати позивачу до вислуги років (стажу служби) в органах внутрішніх справ (міліції) станом на 6 листопада 2015 року час навчання позивача у цивільному закладі вищої освіти у періоди з 1 вересня 2005 року по 26 червня 2009 року, з 1 вересня 2009 року по 28 березня 2010 року, із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, що дає право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», всього 2 роки 2 місяці 11 днів є похідними від позовних вимог про визнання протиправними дій, вказані вимоги також задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача видати наказ, яким визначити (розрахувати) позивачу у календарному та пільговому обчисленні вислугу років (стаж служби) в органах внутрішніх справ (міліції) станом на дату звільнення позивача зі служби в ОВС (міліції) 6 листопада 2015 року, відповідно до вимог визначених чинною на той час редакцією постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 3.1.5 Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг військовослужбовцям Національної гвардії України, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, звільненим зі служби, та членам їх сімей, яка була чинною станом на час звільнення позивача зі служби в ОВС, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2013 року № 611, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 липня 2013 року за № 1213/23745 (в редакції, яка діяла станом на час звільнення позивача зі служби в ОВС) в наказі про звільнення вказується обчислена вислуга років (у календарному порядку і окремо на пільгових умовах).

Як вбачається з витягу з наказу ГУМВС України в Донецькій області від 3 листопада 2015 року № 332о/с, яким позивача звільнено з органів внутрішніх справ, вислуга років (у календарному порядку і на пільгових умовах) позивача у наказі не вказана (а.с. 89).

Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […].

Згідно з п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже основні позовні вимоги позивача мають стосуватись оскарження рішень/дій/бездіяльності, якими порушені права позивача, при цьому вимоги щодо способу захисту порушеного права (зокрема, вимоги про зобов`язання вчинити певні дії) є похідними від основних позовних вимог.

В межах даної справи позивачем не заявлялись позовні вимоги щодо оскарження рішень/дій/бездіяльності відповідача щодо відмови прийняти наказ, яким визначити (розрахувати, встановити) позивачу у календарному та пільговому обчисленні вислугу років в органах внутрішніх справ станом на дату його звільнення зі служби в ОВС 6 листопада 2015 року.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача видати наказ, яким визначити (розрахувати) позивачу у календарному та пільговому обчисленні вислугу років (стаж служби) в органах внутрішніх справ (міліції) станом на дату звільнення позивача зі служби в ОВС (міліції) 6 листопада 2015 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від 8 липня 2011 року № 3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову.

Згідно з приписами ст. 139 КАС України питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 4. 5, 9, 12, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 255, 257-258, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 87515, Донецька область, вул. Італійська, буд. 32) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна