Справа № 442/179/24
Суддя: Коваль Р. Г.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/179/24
Провадження №2-а/442/5/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року місто Дрогобич Львівської області

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобич адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Галушка Василь Васильович до ГУ НП у Львівській області, третьої особи старшого інспектора СРПП ВП № 1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Лаврик Анастасії Іванівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Адвокат Галушка В.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою серії БАБ №198847 від 08.12.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, яке полягало у тому, що 07.12.2023 року в 14 год. 00хв. в селах Рибник та Довге-Гірське гр. ОСОБА_1 , будучи посадовою особою порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, а саме: не ліквідував зимову слизькість проїзної частини дороги у терміни відповідно до вимог ДСТУ 3587-97, не вжив заходів для запобігання утворенню ожеледиці, не здійснив профілактичної попередньої обробки проїзної частини дороги протиожеледними матеріалами, чим порушив п.1.5. Правил дорожнього руху України, п.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.140 КУпАП.

Свою вину ОСОБА_1 не визнав, вважає, що старший інспектор СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Лаврик А.І. безпідставно склала щодо нього постанову серії БАБ №198847 від 08.12.2023 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, оскільки адміністративне правопорушення він не вчиняв, вчинення такого правопорушення не доведено належними і допустимими доказами, розгляд справи проведено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає оскаржувану постанову необгрунтованою, незаконною оскільки диспозиція ч.1 ст.140 КУпАП є бланкетною нормою, не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, у яких сформульовані конкретні правила поведінки та відповідно вимагають наведення таких в постанові про адміністративне правопорушення, проте, оскаржувана постанова не містить посилання на такі норми і правила. Зазначає, що постанова серії БАБ №198847 від 08.12.2023, всуперечи вимогам ст.283 КУпАП не містить відомостей про місце вчинення адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова не містить відомостей про те якою саме посадовою особою є ОСОБА_1 , не вказано яку саме посаду обіймає, якого саме підприємства, установи чи організації. До оскаржуваної постанови долучено Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 07.12.2023, який не може бути належним та допустимим доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП оскільки не підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, та є таким, що отриманий не в порядку, встановленому законом. З формулювання самого Акту не зрозуміло, який саме об`єкт, дорожню споруду обстежувала старший інспектор ОСОБА_2 , а відтак не можливо встановити місце вчинення правопорушення. Відповідно до п.1 Акту обстеження забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги покладено на ТОВ «ШЛЯХОВИК-Т», проте, старший інспектор ОСОБА_2 проводила обстеження в своїй же присутності, представник ТОВ «ШЛЯХОВИК-Т» до обстеження залучений не був, що не відповідає вимогам змісту Додатку №2 Інструкції. До Акту обстеження не долучено жодних замірів та схеми, що суперечить приписам п.3 Розділу II Інструкції. До оскаржуваної постанови долучено фототаблицю обстеження вулично-шляхової мережі с. Довге Дрогобицького району, вул. Шевченка, проте, згідно опису до розміщених фото, на них зображено стан дорожнього покриття с. Довге-Гірське Дрогобицького району вул. Завирська (фото №№1,2), та стан дорожнього покриття у напрямку з с. Рибник до с. Довге-Гірське Дрогобицького району вул. Завирська (фото№№3-5). Фтотаблиця містить суперечливі дані щодо об`єкту обстеження, незрозуміло - обстежувалась вул. Шевченка чи вул. Завирська в с. Довге-Гірське Дрогобицького району. Окрім цього, відповідно до опису обставин вчиненого правопорушення, наведеного в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 не ставиться у вину порушення правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги по вул. Завирська чи по вул. Шевченка в с. Довге-Гірське Дрогобицького району. Долучена до оскаржуваної постанови фототаблиця не є належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, оскільки не підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення. акт, ніби-то вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.140 КУпАП не підтверджено належними і допустимими доказами, а оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Ухвалою від 12.01.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ НП у Львівській області, третьої особи старшого інспектора СРПП ВП № 1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Лаврик А.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишено без руху, надано позивачу термін для виправлення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

На виконання вимог ухвали суду представник позивача 30.01.2024 подав заяву про усунення недоліків позовної заяви та клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду.

Ухвалою від 31.01.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду на 09.02.2025 о 09.30 год.

09.02.2024 було знято з розгляду дану справу.

Ухвалою суду від 27.03.2024 розгляд даної справи призначено на 15.04.2024 о 09.30 год.

На адресу відповідача та третьої особи було надіслано ухвалу суду із визначенням дати розгляду даної справи, станом на 15.04.2024 від відповідача, третьої особи відзив на позовну заяву не надійшов, хоча право подати такий було роз`яснено останнім в ухвалі про відкриття провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, відзиву на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 6 ст.162КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, відзиву на позовну заяву не подала.

Будь яких клопотань про наявність поважних причин неподання відзиву чи неможливість подання такого у визначений в ухвалі про відкриття провадження від 31.01.2024 суду не надано, а відтак неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності представника відповідача, третьої особи.

Судом також було задоволено заяву позивача про розгляд даної справи у його відсутності, та виходячи з положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами не здійснювалось.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Суд дослідивши матеріали справи та перевіривши докази приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 140 КУпАп передбачає порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Пунктом 11 ч. 1 ст.23Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005№ 14«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та ст. 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №198847 від 08.12.2023 від 08.12.2023, винесеної старшим інспектором СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Лаврик А.І., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн.

Згідно ч.1 ст.140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Об`єктом правопорушень, передбачених даним складом, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктом правопорушень, передбачених ч.1 ст.140 КУпАП, є посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів.

Диспозиція ч.1 ст.140 КУпАП є бланкетною нормою, не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, у яких сформульовані конкретні правила поведінки та відповідно вимагають наведення таких в постанові про адміністративне правопорушення, проте,постанова серії БАБ №198847 від 08.12.2023 не містить посилання на такі норми і правила, позаяк: ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», вимоги якого, відповідно до оскаржуваної постанови порушив ОСОБА_1 втратив чинність 01.12.2022, а відтак вимоги такого ДСТУ не могли бути порушені.

Із наведеного в оскаржуваній постанові формулювання «чим порушив п.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух»...» невідомо які ж саме норми порушив ОСОБА_1 , оскільки структура ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» не містить пунктів, хоча ч.2 ст. 12 Закону містить п`ять абзаців, ч.3 ст.12 Закону містить одинадцять абзаців.

Норма п.1.5. Правил дорожнього руху України не встановлює правил, норм, стандартів що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, а відтак, не пов`язана із приписами, передбаченими ч.1 ст.140 КУпАП.

Постанова серії БАБ №198847 від 08.12.2023, всупереч вимогам ст.283 КУпАП не містить відомостей про місце вчинення адміністративного правопорушення. Місцем вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, відповідно до диспозиції цієї норми є автомобільні дороги і вулиці, залізничні переїзди, інші дорожні споруди.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги

поділяються на такі види: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях.

Наводячи опис обставин вчинення правопорушення старший інспектор ОСОБА_2 в

оскаржуваній постанові зазначає: «07.12.2023 року в 14 год. 00хв. в селах Рибник та Довге - Гірське ер. Молоко О.В., будучи посадовою особою порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, а саме: не ліквідував зимову слизькість проїзної частини дороги у терміни відповідно до вимог ДСТУ 3587-97, не вжив заходів для запобігання утворенню ожеледиці, не здійснив профілактичної попередньої обробки проїзної частини дороги протиожеледними матеріалами, чим порушив п.1.5. Правил дорожнього руху України, п.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП».

Відповідно до такого опису обставин місцем вчинення правопорушення є проїзна частина дороги в селах Рибник та Довге-Гірське, що не відповідає вимогам ч.1 ст.140, ст.283 КУпАІІ, ст.5 Закону України «Про автомобільні дороги».

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП є посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху.

Статтею 14 КУпАП встановлено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Проте, оскаржувана постанова не містить відомостей про те якою саме посадовою особою є ОСОБА_1 , не вказано яку саме посаду обіймаю, якого саме підприємства, установи чи організації.

Окрім цього не наведено жодних даних, які б вказували на те, що саме ОСОБА_1 є посадовою особою до службових обов`язків якого входить забезпечення виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг в селах Рибник та Довге-Гірське.

Відповідно до п. 3 Розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною четвертою статті 140 КУпАП, або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою про: пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

До оскаржуваної постанови долучено Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 07.12.2023.

Вказаним Актом обстеження встановлено, що такий не може бути належним та допустимим доказом моєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП оскільки не підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, та є таким, що отриманий не в порядку, встановленому законом.

Відповідно до Акту обстеження в графі, де має бути вказано «протяжність ділянки обстеження, кілометр (+ метри) автодороги, перехрестя, назва вулиці, номер будинку» старшим інспектором СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Лаврик А.І. такі відомості не зазначено, а натомість вказано «с.Довге-Гірське - с.Рибник Дрогобицького р-ну, капітан поліції ОСОБА_3 ».

З такого формулювання не зрозуміло, який саме об`єкт, дорожню споруду обстежувала старший інспектор ОСОБА_2 , а відтак не можливо встановити місце вчинення правопорушення.

Відповідно до п.1 Акту обстеження забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги покладено на ТОВ «ШЛЯХОВИК-Т».

Проте, старший інспектор ОСОБА_2 проводила обстеження в своїй же присутності. Представник ТОВ «ШЛЯХОВИК-Т» до обстеження залучений не був, що не відповідає

вимогам змісту Додатку №2 Інструкції. В пункті 2 Акту обстеження зазначено, що Експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» за такими показниками: покриття проїзної частини має: ожеледиця, ковзання, замети. Проте, як вже зазначалось вище, ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. вимоги до експлуатаційного стану» втратив чинність 01.12.2022, що унеможливлює порушення вимог такого нормативного акту.

До Акту обстеження не долучено жодних замірів та схеми, що суперечить приписам п.3 Розділу II Інструкції.

До оскаржуваної постанови долучено фото таблицю, згідно до її найменування, це «Фототаблиця обстеження вулично-шляхової мережі с. Довге Дрогобицького району, вул. Шевченка». Проте, згідно опису до розміщених фото, на них зображено стан дорожнього покриття с. Довге-Гірське Дрогобицького району вул. Завирська (фото №№1,2), та стан дорожнього покриття у напрямку з с. Рибник до с. Довге-Гірське Дрогобицького району вул. Завирська (фото№№3-5). Фототаблиця містить суперечливі дані щодо об`єкту обстеження, незрозуміло - обстежувалась вул. Шевченка чи вул. Завирська в с. Довге-Гірське Дрогобицького району.

Окрім цього, відповідно до опису обставин вчиненого правопорушення, наведеного в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 не ставиться у вину порушення правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги по вул. Завирська чи по вул. Шевченка в с. Довге-Гірське Дрогобицького району.

Таким чином, долучена до оскаржуваної постанови фототаблиця не є належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, оскільки не підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, старшим інспектором СРПП ВП№1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Лаврик А.І. не враховано положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, і не може ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно вимог ст. 245 КУпАП є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ч.3 ст.7 КУпАП визначено, що застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута відсутності ОСОБА_1 , без повідомлення про час та місце розгляду справи, що суперечить вимогам ч.1 ст.268 КУпАП відповідно до якої справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виносячи постанову серії БАБ №198847 від 08.12.2023 старший інспектор СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Лаврик А.І. наведених норм Закону не дотрималась. Відтак, постанова серії БАБ №198847 від 08.12.2023 необґрунтована, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною та підлягає скасуванню.

У відповідності до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою ос щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою правомочним розглядати скаргу.

Оскаржувана Постанова серії БАБ №198847 винесена (38.12.2023 за відсутності ОСОБА_1 , і її копія йому 08.12.2023 не вручалась. Натомість копія оскаржуваеної постанови скерована рекомендованим поштовим відправленням № на адресу ТОВ «ШЛЯХОВИК-Т». Разом з цим, органом, який виніс постанову, копія акту обстеження і фототаблиця, які зазначені в п.7 постанови до копії постанови долучені не були.

Відсутність додатків (акт обстеження і фото таблиця) та проведення розгляду справи без участі ОСОБА_1 обумовили його необхідність 26.12.2023 звернутися до відділу поліції №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області із заявами про надання належним чином завірених копій документів (Акту обстеження і фототаблиці та надання матеріалів справи для ознайомлення.

Матеріали для ознайомлення скаржнику надано 03.01.2024 року.

Наведені обставини унеможливили підготовку і подання належним нормативно та документально обґрунтованої скарги (позову) на постанову серії БАБ №198847 від 08.12.2023 протягом десяти днів з дня винесення постанови.

За таких обставин суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Всі факти, встановлені судом у сукупності, викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим, і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Досліджені під час розгляду справи докази, приписи чинного законодавства, а також сталої практики Європейського суду з прав людини, дають чіткі підстави до наступного висновку, що доводи позивача відповідачем не спростовані, тому суд знаходить доведеним, що інкриміноване йому правопорушення він не вчиняв, а відтак притягнений до адміністративної відповідальності неправомірно.

Суд також вважає, що поліцейський при винесенні оскаржуваної постанови не дотримався вимог закону щодо дослідження всіх обставин справи та підтвердження їх доказами, а тому подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, та винність позивача ОСОБА_1 є недоведеною.

За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В п. 3 ч. 1 ст.293 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, зокрема, скасовує постанову і закриває справу.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про скасування постанови серії БАБ № 198847 від 08.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.140 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення адміністративного позову в розмірі 605,60 грн. і підтверджені квитанцією ID 6251-1529-6047-4040 від 24.01.2024 № 12 від 01.02.2024, на підставі ст. 139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача з відповідача у повному обсязі.

Доказів понесення позивачем інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали адміністративної справи не містять.

Керуючись ст. 5, 9, 72, 77, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

у х в а л и в:

Поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Адміністративний позов ОСОБА_1 , який поданий в його інтересах адвокатом Галушка Василем Васильовичем - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 198847 від 08.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін по справі.

Позивач: ОСОБА_1 , (зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: 79000, м. Львів, площа Григоренка, 3, .

Третя особа: Старший інспектор СРПП ВП № 1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Лаврик Анастасія Іванівна, (адреса 82300, Львівська область, м. Борислав, вул. Володимира Великого, 30).

Повний текст рішення складено 15.04.2024.

Суддя Роман КОВАЛЬ