Справа № 320/7954/23
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року справа №320/7954/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення (збільшення) позовних вимог від 12.04.2023, просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо непроведення нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за листопад 2022 року - 14 000 грн, за грудень 2022 року - 14 000 грн;

- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплатити позивачу грошового забезпечення за листопад 2022 року - 14 000 грн., за грудень 2022 року - 14 000 грн;

- визнати протиправними дії відповідача щодо непроведення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях та додаткової винагороди за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у розмірі 100 000 грн, передбаченої ПКМУ від 28.02.2022р. №168;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях та додаткової винагороди за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у розмірі 100 000 грн, передбаченої ПКМУ від 28.02.2022р. №168;

- визнати протиправними дії відповідача щодо непроведення нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги за отримане поранення під час виконання бойового завдання у розмірі 100 000 грн, передбаченої ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ПКМУ від 25.12.2013р. №975;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу за отримане поранення під час виконання бойового завдання у розмірі 100 000 грн, передбачена ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ПКМУ від 25.12.2013р. №975;

- визнати протиправними дії відповідача щодо непроведення нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за січень 2023 року - 20 000 грн; додаткової винагороди за участь у бойових діях за січень 2023 року - 100 000 грн, за лютий 2023 року - 100 000 грн;

- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплатити позивачу грошового забезпечення за січень 2023 року -20 000 грн; додаткової винагороди за участь у бойових діях за січень 2023 року - 100 000 грн, за лютий 2023 року - 100 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби отримав поранення, у зв`язку з чим проходив тривале лікування, але йому не було виплачено грошове забезпечення та додаткову винагороду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів в спростування обставин, викладених у позові, до суду не подано.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

01 травня 2022 року відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 5 солдат по мобілізації ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків за посадою гранатометчик 2 відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти ВОС А 103061 А.

05 листопада 2022 року, виконуючи бойове завдання, ОСОБА_1 отримав поранення мінно-вибухову травму, струс головного мозку, акубаротравму, стійкий цефалгічний синдром, вестибулярний синдром, тривожний синдром.

Відповідно до виписки (епікріз) із медичної карти стаціонарного хворого № 4713 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Житомирська багатопрофільна опорна лікарня» НСР в період з 21.11.2022 по 07.12.2022.

Згідно з випискою-епікризом із медичної картки стаціонарного хворого № 5533 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Госпіталь ветеранів війни» Житомирської обласної ради з 07.12.2022 по 19.12.2022.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.03.2023 №600 солдат ОСОБА_1 отримав травму при захисті Батьківщини, під час виконання бойового завдання з утримання оборонної позиції населеного пункту Павлівка Донецької області внаслідок артилерійського та мінометного обстрілу позицій.

ОСОБА_1 подав рапорти командиру військової частини НОМЕР_1 та командиру військової частини НОМЕР_2 , в яких просив повідомити причини ненарахування та невиплати йому грошового забезпечення та додаткової винагороди.

Відповіді на рапорти позивач не отримав.

В подальшому, представником позивача надіслано до відповідача адвокатський запит від 23.01.2023 №18/12-4 з приводу з`ясування причин та підстав ненарахування та невиплати грошового забезпечення та надання відповідних документів, відповідь на який не отримав.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо невиплати грошового забезпечення та додаткової винагороди за спірні періоди протиправними, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Пунктом 2 Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 визначено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.05.2022 №5 солдат по мобілізації ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків за посадою гранатометчик 2 відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти ВОС А 103061 А, з посадовим окладом 2730 гривень на місяць.

Також вказаним наказом зобов`язано виплачувати позивачу щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 289% від посадового окладу, надбавку у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, ШДК №169. Вступний інструктаж з питань охорони праці пройшов.

Крім того, наказано військовослужбовця зарахувати на всі види забезпечення з 1 травня 2022 року.

Таким чином, перебуваючи на військовій службі та виконуючи службові обов`язки за посадою, позивач включений до особового складу на зарахований на отримання усіх передбачених видів грошового забезпечення з 01 травня 2022 року.

Однак, як вбачається з виписки по особовому рахунку за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 позивачу не було нараховано та виплачено місячне грошове забезпечення за листопад, грудень 2022 року, а також за січень 2023 року.

Відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів в спростування викладених обставин, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та наявність підстав для їх задоволення.

Щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях та додаткової винагороди за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у розмірі 100 000 грн, передбаченої Постановою №168 суд зазначає наступне.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29. Абзацами 3, 4 пункту 3 якого передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Аналіз вказаних нормативно-правових актів свідчить, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода військовослужбовцю Збройних Сил України збільшується до 100 000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, який перебуває безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів (виконання завдань у складі сил та засобів здійснення заходів тощо).

Отже, для визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень відповідно до Постанови № 168, необхідно встановити докази безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій.

Відповідно до статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ «Про оборону України» бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Тобто, законодавець, запроваджуючи такі види доплат (30000 грн чи 100000 грн) мав на меті те, що збільшений розмір доплати пов`язаний не лише з виконанням обов`язків військової служби, натомість, має характер винагороди за виконання особливо складних бойових завдань.

При цьому, наведені обставини мають бути підтверджені документально, журналами бойових дій та наказами командира військової частини.

Долучена до матеріалів справи, довідка військової частини НОМЕР_1 від 19.10.2022 №1953 не підтверджує безпосередньої участі позивача у бойових діях або відповідних бойових виходах, яка складається з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168. Наведена довідка не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо.

Довідка військової частини НОМЕР_1 від 19.10.2022 №1953 підтверджує безпосередню участь позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період з 17.06.2022 по 23.06.2022, з 24.09.2022 по дату довідки та видана з метою отримання статусу учасника бойових дій, тому не може бути належним доказом безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні вищенаведені докази, які б підтверджували безпосередню участь позивача в бойових діях за листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень та лютий 2023 року, які є підставою для виплати додаткової грошової винагороди відповідно до постанови №168 від 28.02.2022, суд вважає, що підстав для виплати позивачу додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови №168 за вказані періоди немає.

Водночас, щодо невиплати позивачу додаткової винагороди за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я слід зазначити, що згідно з абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 (в редакції після 19.07.2022 року) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

З матеріалів справи вбачається, що 05.11.2022, виконуючи бойове завдання, ОСОБА_1 отримав поранення - вибухову травму та був евакуйований з місця виконання бойового завдання до с. Павлівка Донецької області.

Відповідно до первинної медичної карти форми 100, виданої 07.11.2022, солдату ОСОБА_1 встановлено діагноз: ВТ (від 05.11.2022) у вигляді цефалгічного синдрому, акубаротравма, забій грудного відділу хребта, надано невідкладну допомогу та повідомлено про подальшу евакуацію, визначивши спосіб евакуації - сидячи, в автомобілі швидкої медичної допомоги.

Позивач перебував на стаціонарному лікуванні в наступних закладах охорони здоров`я:

- з 21.11.2022 по 07.12.2022 - у неврологічному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Житомирська багатопрофільна опорна лікарня» НСР, що підтверджується випискою (епікріз) із медичної карти стаціонарного хворого № 4713;

- з 07.12.2022 по 19.12.2022 у терапевтичному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Госпіталь ветеранів війни» Житомирської обласної ради, що підтверджується випискою-епікризом із медичної картки стаціонарного хворого № 5533.

Причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) із захистом Батьківщини підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.03.2023 №600, відповідно до якої солдат ОСОБА_1 отримав травму при захисті Батьківщини, під час виконання бойового завдання з утримання оборонної позиції населеного пункту Павлівка Донецької області внаслідок артилерійського та мінометного обстрілу позицій.

Таким чином, оскільки обидві вищевказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) дотримані та підтверджуються вищевказаними виписками та довідкою, позивач має право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Щодо ненарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги за отримане поранення під час виконання бойового завдання у розмірі 100 000 гривень, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2013 № 975, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» постановлено затвердити Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Згідно пункту 3 Порядку днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

- у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;

- у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 7 вказаного Порядку передбачено, що у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від:

- 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;

- 50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю строкової військової служби, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;

- 50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.

Відповідно до пункту 11 Порядку військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

- документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи і про реєстрацію місця проживання (за наявності);

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Таким чином, законодавець чітко зазначив про те, що виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцю здійснюється у разі настання інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, яка має підтверджуватися довідкою медико-соціальної експертної комісії. При цьому, для виплати такої одноразової грошової допомоги військовослужбовець повинен звернутися до уповноваженого органу із відповідною заявою та додати необхідні документи у встановленому порядку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки до матеріалів справи не надано доказів встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, а також не надано доказів звернення позивача до уповноваженого органу із відповідною заявою та необхідними документами для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) грошового забезпечення за листопад 2022р., грудень 2022р., січень 2023р.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) грошового забезпечення за листопад 2022р., грудень 2022р., січень 2023р.

4. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткової винагороди за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я збільшеної до 100 000,00 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022р. №168.

5. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткової винагороди за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я збільшеної до 100 000,00 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022р. №168.

6. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.