Справа № 160/30182/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 160/30182/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 року (головуючий суддя Ільков В.В.)

в адміністративній справі №160/30182/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 17.11.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.08.2023 року №63 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити призначення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, починаючи з 04.08.2023 року.

В обґрунтування позову зазначено, що протиправні дії Пенсійного органу порушують право позивача на достатній рівень пенсійного забезпечення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.08.2023 року №63 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.08.2023 року щодо перерахунку пенсії - перехід з пенсії за віком на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням висновків здійснених у цьому рішенні суду.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки на час набрання чинності Закону №889-VII, а саме станом на 01.05.2016 року позивач перебував на посадах державної служби понад 20 років, що не спростовано Пенсійним органом під час розгляду справи, а станом на день звернення до пенсійного органу із заявою від 04.08.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" мав відповідний стаж державної служби та досяг необхідного пенсійного віку, відтак, рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 08.08.2023 року №63 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню. Порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 04.08.2023 року щодо перерахунку пенсії - перехід з пенсії за віком на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням висновків здійснених у цьому рішенні суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Вказує, що період роботи з 25.06.1987 по 03.07.2001 - 14 років 09 днів, належить до категорії посад державних службовців. З 04.07.2001 період роботи не відносяться до категорій посад державних службовців. Отже станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не займає посади державної служби та має менш як 20 років стажу на роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області правомірно прийнято рішення про відмову №63 від 08.08.2023, оскільки позивач не має права на пенсію відповідно до Закону

України «Про державну службу» №889-VІІІ.

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується. Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по сіті спору.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 08.08.2023 року №63 повідомлено позивача про те, що під час розгляду наданих заявником документів, а саме трудової книжки НОМЕР_1 від 30.06.1987 року, встановлено, що період роботи з 25.06.1987 року по 03.07.2001 року належить до категорії посад державних службовців та складає 14 років 0 місяців 09 днів. З 04.07.2001 року посади органів місцевого самоврядування не відносяться до категорій посад державних службовців. Отже, станом на 01.05.2016 рік ОСОБА_1 не займає посади державної служби та має менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, тому право на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 ОСОБА_1 не має.

Позивач вважає протиправним рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 08.08.2023 року № 63.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

За змістом п.2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» (№889-VIII) з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу).

Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ та актами КМУ, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

При цьому, частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» (№3723-ХІІ), чинного до 01.06.2016 року передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право:

- чоловіки, які досягли віку 62 роки,

- жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається:

в розмірі 60 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування,

а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями,

в розмірі 60 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Слід зазначити, що з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015.

При цьому, в Прикінцевих та Перехідних положеннях Закону України «Про державну службу» №889-VIII закріплено, що Закон №3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Так, пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами КМУ, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Крім того, згідно пункту 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» та актами КМУ, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

При цьому, частиною 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII закріплено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач працював на посадах державної служби та посадах органів місцевого самоврядування, в тому числі:

з 25.06.1987 року обраний головою виконкому Новокиївської сільської Ради народних депутатів (рішення І сесії ХХ скликання Новокиївської сільської Ради від 25.06.1987 року);

з 15.01.1991 року обраний головою Новокиївської сільської Ради народних депутатів та головою виконкому (рішення V сесії ХХІ скликання Новокиївської сільської Ради від 15.01.1991 року);

з 28.07.1994 року обраний головою Новокиївської сільської Ради народних депутатів та головою виконкому (рішення сесії ХХІІ скликання Новокиївської сільської ради від 28.07.1994 року);

з 29.03.1998 року обраний сільським головою і головою виконкому Новокиївської сільської ради (вибори 29.03.1998 року, рішення сесії сільської ради);

17.08.2001 року складено Присягу посадової особи місцевого самоврядування відповідно до ст. 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»;

з 17.08.2001 року присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах п`ятої категорії посад (рішення № 43 «а» сільської ради від 17.08.2001 року);

з 17.04.2002 року обраний сільським головою Новокиївської сільської ради (рішення сесії № 12 від 17.04.2002 року, протокол територіальної комісії №7);

з 04.08.2004 року порядок обчислення скликань Новокиївської сільської ради змінено з двадцять четвертого на четверте (рішення сільської ради № 153- 12/XXIV від 04.08.2004 року);

з 09.03.2005 року присвоєно черговий 8 ранг посадової особи місцевого самоврядування (рішення сільської ради № 194-16/IV від 09.03.2005 року);

28.04.2006 року звільнений з посади у зв`язку із закінченням строку повноважень (рішення сільської ради № 11-1/V від 28.04.2006 року);

з 01.10.2007 року прийнятий на посаду завідувача відділом державного реєстру виборців за контрактом до проведення конкурсу виконавчого комітету Марганецької міської ради (розпорядження міського голови від 25.09.2007 року № 179-к);

з 23.10.2007 року по теперішній час працює на посаді завідувача відділу ведення Державного реєстру виборців Марганецької міської ради (розпорядження міського голови від 22.10.2007 року № 192-к).

Отже, трудовий стаж позивача підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30.06.1987 року, а також довідкою про місце роботи і займану посаду, виданою виконавчим комітетом Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 04.09.2023 року № 3-вк.

04.08.2023 року позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зазначену заяву за принципом екстериторіальності було передано на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Водночас, згідно рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 08.08.2023 року №63, під час розгляду наданих заявником документів 04.08.2023 року щодо здійснення перерахунку пенсії - перехід з пенсії за віком на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015, зокрема трудової книжки НОМЕР_1 від 30.06.1987 року, Пенсійним органом, встановлено, що період роботи з 25.06.1987 року по 03.07.2001 року належить до категорії посад державних службовців та складає 14 років 0 місяців 09 днів.

Також, ГУ ПФУ в Донецькій області в рішенні від 08.08.2023 року №63 зазначив, що з 04.07.2001 року посади органів місцевого самоврядування не відносяться до категорій посад державних службовців.

Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що статтею 46 Закону України «Про державну службу» №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

У свою чергу, п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2016 року №229 передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Так, пунктом 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою КМУ від 03.05.1994 року №283, який діяв на час проходження позивачем служби в органах місцевого самоврядування, регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Також у пункті 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Матеріали справи містять копію трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 30.06.1987 року, а також довідку про місце роботи і займану посаду, виданою виконавчим комітетом Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 04.09.2023 року № 3-вк.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз вказаних документів дає підстави для висновку, що стаж роботи позивача на посадах державної служби та посадах місцевого самоврядування станом на дату звернення його із заявою про призначення пенсії за віком (04.08.2023 року) складає більше ніж 20 років.

У свою чергу, статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що:

до четвертої категорії відносяться посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад,

до п`ятої категорії відносяться - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост.

Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що спірні періоди роботи позивача в органах місцевого самоврядування слід зарахувати до стажу державної служби для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ.

Натомість, з рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 08.08.2023 року №63 вбачається, що не увесь період трудової діяльності позивача, що зазначений у його трудовій книжці, враховано пенсійним органом до стажу державної служби.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, до зарахування до стажу державної служби для призначення пенсії за Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII підлягає спірний період діяльності позивача, оскільки стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016 року - день набрання чинності Законом України №889-VIII становив більше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Разом з тим, відповідачем ГУ ПФУ в Донецькій області не ставиться під сумнів достовірність даних наведених в трудовій книжці позивача.

Слід іще раз звернути увагу, що 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII, згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Таким чином законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

В силу частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Також слід взяти до уваги, що постановою Верховного Суду від 25.05.2023 року у справі №580/3805/22 зроблено правовий висновок, що визначальною умовою для збереження за позивачем права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ у випадку, коли вперше призначалася пенсія за нормами ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» є перевірка та встановлення судом додаткових умов, а саме:

наявність в цієї особи станом на 01.05.2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади держслужби або 20 років стажу держслужби не залежно від того чи станом на 01.06.2016 року на держслужбі).

Отже, оскільки на час набрання чинності Закону України «Про державну службу» №889-VII, а саме станом на 01.05.2016 року в силу перерахованих вище норм законодавства позивач перебував на посадах державної служби понад 20 років, що не спростовано Пенсійним органом під час розгляду справи, а станом на день звернення до пенсійного органу із заявою від 04.08.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" мав відповідний стаж державної служби та досяг необхідного пенсійного віку, відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 08.08.2023 року №63 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що в іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому в іншій частині апеляційний перегляд не здійснювався.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 10.04.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова