Справа № 580/1384/24
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року справа № 580/1384/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної казначейської служби України (далі відповідач, Казначейство) про:

- визнання протиправним ненадання відповідачем повної відповіді на його лист від 11.12.2023;

- зобов`язання відповідача надати йому повну відповідь на його лист від 11.12.2023, а саме на питання: якою датою відповідач перевів облік виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 з бюджетної програми КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів на бюджетну програму КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою, хто з посадових осіб вчинив вказану дію чи прийняв відповідне рішення, який розмір грошових коштів перебував на програмі КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів та куди вказані кошти використались, за період, з часу вчинення дії чи прийняття рішення відповідачем про взяття на облік виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 за бюджетною програмою КПКВК 3504040 до дня отримання вказаного листа;

- зобов`язання відповідача взяти на облік виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 за програмою 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів;

- стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в розмірі 50000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не надав у повному обсязі інформацію на його запит від 11.12.2023.

Крім того, всупереч рішенню Черкаського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2023 року, яким визнано протиправним дії Державної казначейської служби України про взяття на облік виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20, за бюджетною програмою КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідач продовжує вказаний лист обліковувати за програмою КПКВК 3504040. Тобто, відповідач продовжує вчинювати протиправні дії, які порушують право позивача, і таке порушення є триваючим, оскільки не припинялось відповідачем та триває і на даний час.

Також позивач зазначає, що такі дії відповідача викликають душевні страждання та вимушують докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а саме витрачати час на написання численних звернень і скарг. Тому з врахуванням вказаних обставин позивач вважає належною компенсацією моральної шкоди 50000 гривень.

Ухвалою від 13.02.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М. прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а її розгляд вирішила здійснювати правилами спрощеного провадження.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М. від 23.02.2024 задоволено заяву головуючої судді Бабич А.М. від 23.02.2024 №9914/24 про самовідвід. Передано адміністративну справу №580/1384/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії для повторного автоматизованого розподілу справ.

Розпорядженням керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 №19 призначено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи №580/1384/24, за результатами якого справа передана для розгляду судді Рідзелю О.А.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Рідзеля О.А. від 26.02.2024 прийнято справу до свого провадження та продовжено її розгляд.

29.02.2024 суду надійшов відзив на позовну заву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що не порушуючи термінів та дотримуючись ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян», Казначейством листом від 05.01.2024№5-11-11/440 в повному обсязі надано відповідь позивачу на поставленні у зверненні від 11.12.2023 питання, а саме: позивача повідомлено, що у зв`язку із неможливістю виконати виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду по справі № 580/4233/20 протягом двох місяців з рахунків боржника - Державної судової адміністрації України, яка є головним розпорядником коштів за бюджетною програмою КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», Казначейством відповідно до пункту 33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 виконавчий лист взято на облік за бюджетною програмою «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» (Програма КПКВК 3504040). При цьому у разі встановлення боржнику ДСА України бюджетних асигнувань за Програмою КПКВК 0501150, Казначейство відповідно до пункту 33 Порядку №845 здійснить заходи спрямовані на виконання виконавчого листа шляхом безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Таким чином позивні вимоги ненаданням Казначейством повної відповіді ОСОБА_1 на лист від 11.12.2023 не підлягають задоволенню, оскільки позивачу надана повна відповідь на його звернення.

Щодо вимог позивача «зобов`язати Казначейство взяти на облік виконавчий лист за бюджетною програмою КПКВК 0501150» відповідач повідомляє, що виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду по справі №580/4233/20 про стягнення недоотриманої суддівської винагороди у розмірі 465 712,66 грн на користь ОСОБА_1 обліковується як за Програмою КПКВК 0501150,так і за Програмою КПКВК 3504040.

Щодо стягнення моральної шкоди у відзиві вказано, що позивачем не зазначено, у чому конкретно полягали страждання (фізичні, душевні або психічні); не досліджено характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). На сьогоднішній день не існує жодного рішення суду про визнання бездіяльності Казначейства, внаслідок чого порушено право позивача. Таким чином підстави для стягнення с Казначейства моральної шкоди відсутні.

Ухвалою від 01.03.2024 суд залишив без задоволення клопотання представника Державної казначейської служби України про розгляд справи з викликом сторін.

Також, ухвалою від 01.03.2021 суд витребував у Державної казначейської служби України докази з документальним підтвердженням, за якою бюджетною програмою/програмами станом на теперішній час обліковується виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду, виданий у справі №580/4233/20, а також розпорядчі документи такого обліку.

Оцінивши заявлені доводи та аргументи сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі №580/4233/20 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Черкаського апеляційного суду щодо виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року із застосуванням обмеження її нарахування сумою 47230 грн. згідно частини 3 статті 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік із змінами та доповненнями, внесеними Законом України №553-ІХ від 13 квітня 2020 року.

Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 недоотриману суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року у розмірі 465712 гривень 66 копійок (з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті) шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2021 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 в частині визнання протиправними дій Черкаського апеляційного суду щодо виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року із застуванням обмеження її нарахування сумою 47230 грн. згідно частини 3 статті 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік із змінами та доповненнями, внесеними Законом України №553-ІХ від 13 квітня 2020 року скасовано, в задоволенні позовних вимог у цій частині відмовлено.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 залишено без змін.

16.06.2021 Черкаським окружним адміністративним судом, на виконання рішення суду від 11.01.2021 видано виконавчий лист №580/4233/20 про стягнення за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 недоотриманої суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року у розмірі 465712 гривень 66 копійок (з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті) шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

08.07.2021 позивачем до Державної казначейської служби України, направлена заява про виконання вище зазначеного рішення суду та виконавчого документа, яка отримана відповідачем 12.07.2021 (вх. від 12.07.2021 №Б-11-3252).

23.07.2021 Державна казначейська служба України звернулась до Державної судової адміністрації України з листом №13-06-06/15246 про безспірне списання коштів.

Листом від 28.07.2021 №11-14731/21 Державна судова адміністрація України, повідомила, що рішення суду у справі №580/4233/20 підлягає виконанню за рахунок бюджетної програми КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів.

10.09.2022 Державна казначейська служба України звернулась до Державної судової адміністрації України з листом №12-06-06/12255 щодо недостатності залишку бюджетних призначень для виконання рішень суду за бюджетною програмою КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, з вимогою вжити заходів для встановлення асигнувань або вчинення інших дій спрямованих на виконання всіх судових рішень за якими виступає ДСА України. А також зазначив про необхідність щомісячного повідомлення про вжиті заходи.

Листом від 07.10.2022 Державна судова адміністрація України повідомила відповідача, що за результатами аналізу ефективності використання бюджетних коштів та в разі виявлення резервів буде підготовлено проект розпоряджень до Кабінету Міністрів України щодо здійснення перерозподілу між зазначеними бюджетними програмами для виконання судових рішень, що набрали законної сили.

У подальшому, у зв`язку з недостатністю коштів за бюджетною програмою КПКВК 0501150 та неможливістю виконати виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 Державна казначейська служба України відповідно до пункту 33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, взяла вказаний вище виконавчий лист на облік за бюджетною програмою «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» (Програма КПКВК 3504040).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №580/3002/23 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зокрема, визнано протиправними дії Державної казначейської служби України про взяття на облік виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20, за бюджетною програмою КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою.

Листом від 11 грудня 2023 року позивач звернувся до Державної казначейської служби України (вх. від 12.12.2023), в якому просив повідомити:

1. Як на час надходження даного запиту обліковується виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 в Державній казначейській службі України?

2. Якою датою, Державна казначейська служба, перевела облік виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 з бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» на бюджетну програму КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою»? Хто з посадових осіб вчинив таку дію чи прийняв відповідне рішення?

3. Який розмір грошових коштів, перебував на програмі КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» та куди вказані кошти використались, за період, з часу вчинення дії чи прийняття рішення Державною казначейською службою про взяття на облік виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20, за бюджетною програмою КПКВК 3504040 по день отримання даного листа?

У відповідь на вказане звернення, відповідач листом від 05.01.2024 вих. №5-11-11/440 повідомив позивачу таке:

«Відповідно до пункту 33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі Порядок 845), зокрема, у разі неможливості виконати судове рішення протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, таке рішення виконується за бюджетною програмою 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» (далі - Програма 3504040).

У зв`язку із неможливістю виконати виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду по справі №580/4233/20 протягом двох місяців з рахунків боржника - Державної судової адміністрації України, яка є головним розпорядником коштів за бюджетною програмою КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» (далі - Програма 0501150), Казначейством зазначений виконавчий лист взято на облік за Програмою 3504040 відповідно до пункту 33 Порядку № 845.

Так, на обліку за Програмою 3504040 по другій черзі заборгованості з 12.07.2021 перебуває виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду по справі №580/4233/20 про стягнення з Державної судової адміністрації України на Вашу користь недоотриманої суддівської винагороди у розмірі 465712,66 гривень.

На сьогодні у Казначействі за Програмою 3504040 обліковується невиконаних виконавчих документів на загальну суму 109,06 млн грн, які відносяться до першої черги погашення заборгованості та 350,68 млн грн, які відносяться до другої черги погашення заборгованості.

Слід зазначити, що зазначена сума по першій черзі, не є сталою, оскільки від органів державної виконавчої служби до органів Казначейства щокварталу надходять виконавчі документи по першій черзі заборгованості відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суд», виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на поточний рік за Програмою 3504040 передбачено 100,00 млн гривень.

Встановлений обсяг коштів не дозволяє Казначейству здійснити у поточному році погашення заборгованості за рахунок Програми 3504040 за всіма рішеннями судів, гарантованих державою.

Відповідно до законодавства Казначейство не наділене повноваженнями щодо зміни черговості виконання судових рішень чи збільшення обсягу бюджетних призначень.

Казначейство, переймаючись проблематикою, пов`язаною із значною тривалістю виконання рішень судів, постійно звертається до Міністерства фінансів України із пропозиціями щодо необхідності визначення у Законі про Державний бюджет України достатнього обсягу коштів за Програмою, що дозволило б виконувати судові рішення, гарантовані державою, у встановлені законом строки.

Міністерство фінансів України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову і бюджетну політику; відповідає за складання проекту закону про Державний бюджет України, визначає основні організаційно-методичні засади бюджетного планування; складає розпис Державного бюджету України згідно з бюджетними призначеннями та вносить зміни до нього.

Казначейство, станом на сьогодні, здійснює заходи щодо виконання рішень суду за Програмою 3504040 по першій черзі заборгованості. Отже, питання щодо виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду по справі №580/4233/20, який відноситься до другої черги погашення заборгованості, розглянеться Казначейством за рахунок Програми 3504040 після повного погашення заборгованості за виконавчими документами, які відносяться до першої черги та з урахуванням черговості надходження виконавчого листа по справі №580/4233/20.

Також повідомлено, що у разі встановлення Державній судовій адміністрації України відповідних бюджетних асигнувань за Програмою 0501150, Казначейство здійснить заходи, спрямовані на безспірне списання коштів за виконавчим листом по справі №580/4233/20 з рахунків боржника.

Тобто, виконавчі документи по справі №580/4233/20 обліковуються одночасно і за Програмою 0501150, що дозволить Казначейству за наявності бюджетних асигнувань, в порядку черговості здійснити списання коштів з однієї із програм (Програма 0501150, Програма 3504040).».

Не погоджуючись із наданням неповної інформації на запит та відсутністю обліку вищевказаного виконавчого документа за Програмою 0501150, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації, здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації врегульовані Законом України від 2 жовтня 1992 року №2657-XІІ «Про інформацію» (далі Закон №2657-XІІ), Законом України від 13 січня 2011 року №2939-VІ «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон №2939-VІ) та іншими нормативно-правовими актами.

Частина 1 ст.3 Закону №2657-XІІ встановлює право кожного на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Доступ до інформації забезпечується шляхом: надання інформації за запитами на інформацію (п.1 ч.1 ст.3, п.2 ч.1 ст.5 Закону №2939-VІ).

Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації згідно з ч.1 ст.12 Закону №2939-VІ є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону №2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;

5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

За змістом наведених норм, можна виділити такі ознаки публічної інформації: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Одним із способів доступу до інформації відповідно до п.2 ч.2 ст.5 Закону №2939-VI є надання її за запитами на інформацію.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону №2939-VI запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

На підставі ч.2 ст.19 Закону №2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

П.6 ч.1 ст.14 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Ч.1 ст.3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, а у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Закон №2939-VI передбачає, що публічна інформація є відкритою, крім випадків, установлених законом. Водночас, вказаним Законом визначено випадки обмеження доступу до інформації.

Так, статтею 6 Закону №2939-VІ передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Обмеження доступу до інформації відповідно до ч.2 ст.6 Закону №2939-VІ здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідно ч.4 ст.6 Закону №2939-VІ інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

Статтями 7, 8, 9 Закону №2939-VІ визначено, що конфіденційна інформація інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську, розвідувальну таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

Порядок доступу до таємної інформації регулюється цим Законом та спеціальними законами.

Відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація:

1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Частиною 1 ст.22 Закону №2939-VI визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії (інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Пунктом 3 ч.4 статті 22 Закону №2939-VI передбачено, що відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою.

З аналізу наведених норм вбачається, що у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі до інформації.

Зокрема, з відмови у доступі до публічної інформації повинно вбачатися:

- якому з перелічених у пункті 1 частини 2 статті 6 Закону №2939-VI інтересів відповідає обмеження, а також чому обмеження доступу відповідає зазначеному інтересу (інтересам);

- у чому конкретно полягає шкода правомірному інтересу (інтересам); яким є причинно-наслідковий зв`язок між наданням доступу та можливим настанням шкоди; чому ця шкода є істотною; яка ймовірність настання шкоди внаслідок надання доступу до інформації;

- чому шкода від надання інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (пункт 3 частини 2 статті 6 Закону № 2939-VI).

Як установлено судом, листом від 11 грудня 2023 року позивач звернувся до Державної казначейської служби України (вх. від 12.12.2023), в якому просив повідомити:

1. Як на час надходження даного запиту обліковується виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 в Державній казначейській службі України?

2. Якою датою, Державна казначейська служба, перевела облік виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 з бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» на бюджетну програму КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою»? Хто з посадових осіб вчинив таку дію чи прийняв відповідне рішення?

3. Який розмір грошових коштів, перебував на програмі КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» та куди вказані кошти використались, за період, з часу вчинення дії чи прийняття рішення Державною казначейською службою про взяття на облік виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20, за бюджетною програмою КПКВК 3504040 по день отримання даного листа?

З наданої відповіді від 05.01.2024 вих.№5-11-11/440 вбачається, що позивачу роз`яснено підстави (п.33 Порядку №845) та час (12.07.2021), з якого виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 перебуває на обліку за бюджетною програмою КПКВК 3504040.

Разом з тим, вказаний лист відповідача від 05.01.2024 вих.№5-11-11/440 не містить інформації на питання щодо того, хто з посадових осіб вчинив дію чи прийняв рішення з переведення виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 з бюджетної програми КПКВК 0501150 на бюджетну програму КПКВК 3504040.

Крім того, позивачу не надано відповіді на питання №3 запиту, а саме: «Який розмір грошових коштів, перебував на програмі КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» та куди вказані кошти використались, за період, з часу вчинення дії чи прийняття рішення Державною казначейською службою про взяття на облік виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20, за бюджетною програмою КПКВК 3504040 по день отримання даного листа?».

Суд зазначає, що вказані питання стосуються діяльності відповідача, як державного органу та розпорядження бюджетними коштами.

Так, на підставі ч.5 ст.6 Закону №2939-VI не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно (крім випадків, передбачених частиною другою статті 23 Закону України "Про основи національного спротиву").

Крім того, відповідно до ч.2 ст.5 Закону України від 01.06.2010 №2297-VI «Про захист персональних даних» персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

Суд зазначає, що Верховною Радою України було ратифіковано Конвенцію Ради Європи про доступ до офіційних документів, прийняту 18 червня 2009 року у м. Тромсе, яка набрала чинності для України 01 грудня 2020 року (далі Конвенція).

У статті 1 Конвенції під поняттям «офіційні документи» розуміється будь-яка інформація, записана у будь-якій формі, складена або отримана, та яка перебуває у розпорядженні державних органів.

Згідно зі статтею 2 Конвенції кожна Сторона гарантує право кожному, без дискримінації за будь-якою ознакою, на доступ, за вимогою, до офіційних документів, що знаходяться в розпорядженні державних органів.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що інформація про те, хто з посадових осіб вчинив дію чи прийняв рішення з переведення виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 з бюджетної програми КПКВК 0501150 на бюджетну програму КПКВК 3504040, а також щодо розміру та використання коштів за бюджетною програмою КПКВК 0501150 є відкритою та підлягає наданню на запит на інформацію.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що бездіяльність відповідача щодо ненадання вказаної інформації є порушенням права на отримання повної інформації на запит, реалізація якого визначена ст.34 Конституції України та Законом №2939-VI, а тому є підставою для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо надання у повному обсязі відповіді по суті запиту позивача від 11.12.2023.

Тому для повного відновлення порушеного права позивача суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача надати позивачу надати повну інформацію на вказаний запит.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача взяти на облік виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 за програмою 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, суд зазначає таке.

Суд зазначає, що у відзиві на позов, відповідач стверджував, що виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду по справі №580/4233/20 про стягнення недоотриманої суддівської винагороди у розмірі 465712,66 грн. на користь ОСОБА_1 обліковується, як за Програмою КПКВК 0501150, так і за Програмою КПКВК 3504040.

У зв`язку з відсутністю належних доказів такого обліку, суд ухвалою від 01.03.2024 витребував у Державної казначейської служби України докази з документальним підтвердженням, за якою бюджетною програмою/програмами станом на теперішній час обліковується виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду, виданий у справі №580/4233/20, а також розпорядчі документи такого обліку.

На виконання вказаної ухвали відповідач надав суду інформаційну довідку від 07.03.2024 №5-10-10/4951 «Щодо стану виконання судового рішення у справі №580/4233/20 на підставі виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі №580/4233/20 про стягнення з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 465712,66 грн. за бюджетною програмою за КПВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» станом на 07.03.2024».

Отже вказаний доказ підтверджує перебування вказаного виконавчого листа на виконанні за бюджетною програмою за КПВК 3504040.

Водночас, жодного належного та допустимого доказу (довідки, розпорядчого документа, реєстру тощо), що би підтверджував перебування виконавчого документа станом на час розгляду справи на виконанні за бюджетною програмою КПКВК 0501150 відповідач суду не надав.

Посилання відповідача, що належним доказом, що виконавчий лист №580/4233/20 обліковується й підлягає виконанню за рахунок бюджетної програми КПКВК 0501150 є лист від 28.07.2021 №11-14731/21, суд вважає необґрунтованим, оскільки вказаним листом ДСА України повідомила відповідача, що виконавчі документи, зокрема виконавчий лист №580/4233/20, підлягає виконанню за рахунок бюджетної програми КПКВК 0501150.

Також, надані відповідачем листи (а.с.84-107) підтверджують службове листування між ДКСУ та ДСА України щодо стану виконання та наявності/відсутності обсягу бюджетних призначень для виконання рішень судів за бюджетною програмою КПКВК 0501150.

Водночас, інформації щодо перебування виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 станом на час розгляду справи на виконанні за бюджетною програмою КПКВК 0501150 таке листування не містить.

Суд зазначає, що доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, відповідно до ч.2 ст.74 КАС України не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми згідно зі ст.76 КАС України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач не довів належними та допустимими доказами перебування виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 на виконанні за бюджетною програмою КПКВК 0501150.

Отже, позовну вимогу про зобов`язання відповідача взяти на облік виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 за програмою 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 1174 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що шкода завдана фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової чи службової особи органу державної влади при здійсненні своїх повноважень відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою цієї статті передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода це будь-яке знецінення блага, що охороняється правом, тому її поділяють на майнову і немайнову. Моральна шкода втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди належать: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Тому суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Жодних доказів щодо характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) яких він зазнав, характеру немайнових втрат, тяжкості вимушених змін у його життєвих і професійних стосунках, моральних переживаннях, стану здоров`я тощо позивач не надав.

Тому позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн. задоволенню не підлягає.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо надання повної інформації на запит ОСОБА_1 від 11.12.2023 (вх. від 12.12.2023).

Зобов`язати Державну казначейську службу України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд.6, ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) повну інформацію на запит від 11.12.2023 (вх. від 12.12.2023) з урахуванням висновків суду у цій справі.

Зобов`язати Державну казначейську службу України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд.6, ) взяти на облік виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду №580/4233/20 за бюджетною програмою КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити сторонам.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ