Справа № 380/20643/23
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/20643/23 пров. № А/857/24847/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року (головуючий суддя Кухар Н.А., м. Львів) у справі №380/20643/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції у Львівській області, оформлене листом № З-6/05/17-2023 від 10.08.2023 про відмову у нарахуванні та виплаті грошового забезпечення поліцейському ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з його зникненням безвісти з 09.04.2022 із включенням до складу грошового забезпечення посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, а також індексації грошового забезпечення і додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейських та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, розмір якої збільшується до 100000 грн з розрахунку за місяць пропорційно часу участі у діях і заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області нарахувати та виплатити грошове забезпечення поліцейському ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з його зникненням безвісти з 09.04.2022 із включенням до складу грошового забезпечення посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, а також індексації грошового забезпечення і додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейських та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, розмір якої збільшується до 100000 грн. з розрахунку за місяць пропорційно часу участі у діях і заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

Позов обгрунтовує тим, що вона, як дружина безвісно відсутнього ОСОБА_2 , має право на отримання його грошового забезпечення, в тому числі додаткової винагороди у розмірі 100000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168. Вважає, що на поліцейських батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Львів" ГУНП у Львівській області, які на нульових позиціях брали участь у бойових діях під час бойового зіткнення з військами російської федерації, поширюються норми Порядку №884.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а також не досліджено всіх обставин, що мають значення для справи.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 до 08.04.2022 проходив службу в батальйоні патрульної поліції особливого призначення «ЛЬВІВ» ГУНП у Львівській області, а не спеціального призначення, тому на нього не поширюються норми «Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», затвердженого Постановою КМУ № 884. Звертає увагу, що правовий статус «особи, зниклої безвісти» не є тотожним правовому статусу фізичної особи, визнаної в судовому порядку «безвісно відсутньою». Вказує, що положення Порядку виплати грошового забезпечення поліцейських, зарахованих у розпорядження, затвердженого постановою КМУ від 14.09.2016 №623, якій підлягає застосуванню до спірних правовідносин, не передбачає можливості отримання грошового забезпечення ОСОБА_2 іншою особою, до встановлення правових підстав для такого отримання відповідно до норм Цивільного кодексу України (визнання безвісно відсутнім чи оголошення померлим). Вважає, що позов подано неуповноваженою на звернення до суду особою в контексті заявлених позовних вимог.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач подала до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечила щодо її доводів та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач - ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.08.1994 року.

Наказом ГУНП у Львівській області №117 від 02.03.2022 ОСОБА_2 прийнято на службу в поліцію на посаду поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Львів" ГУНП, присвоївши відповідно до п.8 ст.81 ЗУ "Про Національну поліцію" спеціальне звання "старший сержант поліції", закріпивши спеціальний жетон з індивідуальним номером (0061836), з 02 березня 2022 року.

На виконання службової телеграми Голови Національної поліції України від 27.03.2022 № 1128 дск, наказу ГУНП у Львівській області від 30.03.2022 № 15 о/с дск "Про службове відрядження" з метою виконання завдань, визначених ст.8 ЗУ "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях", особовий склад батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Львів" ГУНП у Львівській області ( далі - БПСПОП "Львів" ГУНП ), у складі якого був ОСОБА_2 , був відряджений у підпорядкування Командувача Об`єднаних сил з 30.03.2022 до особливого розпорядження.

Відповідно до рапорту командира БПСПОП "Львів" ГУНП у Львівській області Р. Кровіцького від 11.04.2022, 08 квітня 2022 року, виконуючи бойове розпорядження Командувача ООС, під час бойового зіткнення з військами російської федерації в районі с. Богуславське (поблизу м. Попасна) Луганської області загинули поліцейські взводу №1 роти №1 батальйону патрульної служби особливого призначення "Львів" ГУНП, зокрема, поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Львів" ГУНП старший сержант поліції ОСОБА_2

11.04.2022 ГУНП у Львівській області розпочало службове розслідування для дослідження обставин події, яка відбулась 08.04.2022 на території Луганської області за участі старшого сержанта ОСОБА_2 та інших, та встановлення чи спростування в діях останніх можливих дисциплінарних проступків, оскільки поліцейські протягом тривалого періоду часу на зв`язок не виходять, їх місцезнаходження невідоме, а населений пункт, де відбувались події 08.04.2022, є територією, тимчасово окупованою збройними формуваннями російської федерації, на якій тривають активні бойові дії.

Враховуючи те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000189 від 11.04.2022 за фактом загибелі вказаних поліцейських триває, законного рішення не прийнято та згідно з ІП "Розшук" ІКС ІПНП вказані працівники перебувають в статусі безвісті зниклих.

Висновком службового розслідування від 20.05.2022 встановлено, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування вважати такими, що не знайшли свого підтвердження. У випадку надходження відомостей щодо місця знаходження старшого сержанта поліції ОСОБА_2 та інших, або підтвердження інформації щодо їх загибелі, вирішити питання щодо призначення службового розслідування. Також визначено необхідність вирішити питання щодо зарахування старшого сержанта поліції ОСОБА_2 в розпорядження ГУНП у Львівській області відповідно до пункту 4 частини 1 статті 67 Закону України "Про Національну поліцію".

Наказом ГУНП у Львівській області № 294 о/с від 27.05.2022 зараховано ОСОБА_2 , старшого сержанта поліції поліцейського взводу №1 роти №1 БПСПОП "Львів" ГУНП, у розпорядження ГУНП у Львівській області з 09 квітня 2022 року до настання обставин, визначених Законом.

На звернення позивача із письмовою заявою від 11.07.2023 про здійснення їй виплати грошового забезпечення ( в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення ) її чоловіка, поліцейського взводу №1 роти №1 БПСПОП "Львів" ГУНП ОСОБА_2 за період з 02 березня 2022 року по даний час, Головне управління Національної поліції у Львівській області листом від 22.08.2023 ГУНП у Львівській області надано відповідь №З-6/05/17-2023 від 10.08.2023, в якій зазначено, що ОСОБА_2 грошове забезпечення нараховується щомісячно з 09.04.2022 по 31.07.2023 (без премії) та депонується відповідно до вимог наказу МВС України від 06.04.2016 №260. З 01.01.2023 не проводиться нарахування сум індексації всім працівникам ГУНП у Львівській області відповідно до абз. 12 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік». Додаткова винагорода не нараховується та не виплачується у зв`язку із перебуванням ОСОБА_2 у розпорядженні ГУНП.

Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, апеляційний суд зазначає наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 17 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до пункту 6 статті 9 Закону 2011-XII за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №580-VIII).

Згідно із п.6 ч.3 ст.13 Закону №580-VIII у складі поліції функціонує поліція особливого призначення.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.67 Закону №580-VIII зарахування поліцейських наказами по особовому складу в розпорядження органів поліції для подальшого проходження служби під керівництвом посадових осіб, уповноважених призначати на посади поліцейських, допускається у разі, якщо поліцейський відсутній за місцем проходження служби та за місцем проживання і більше десяти днів близьким родичам невідомо, де він перебуває, - до повернення поліцейського (у разі неприйняття іншого рішення про подальше проходження ним служби в поліції) або до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим.

Наказом МВС України №987 від 04.12.2017 затверджено Положення про підрозділи поліції особливого призначення, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2017 року за № 1565/31433 (далі - Положення №987).

Згідно п.7 Розділу І Положення №987 залежно від специфіки, функцій, посадових (функціональних) обов`язків, що покладені на поліцейських, Підрозділи в штаті мають відділення, взводи, роти швидкого реагування, які призначені для безпосереднього проведення спеціальних поліцейських операцій із припинення злочинів, пов`язаних з високим ступенем суспільної небезпеки та вчиненням збройного опору, а також для здійснення відповідно до компетенції заходів у сфері протидії злочинності, що пов`язані з підвищеною загрозою для життя і здоров`я поліцейських та потребують від поліцейських високого рівня фізичної і професійної підготовленості, уміння впевнено діяти в екстремальних умовах.

Наказом Начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 21 від 11.06.2021 затверджено Положення про батальйон патрульної служби особливого призначення «Львів» ГУНП у Львівській області, згідно пункту 1.1 якого Батальйон патрульної служби особливого призначення «Львів» (далі - підрозділ) є високомобільним спеціальним структурним підрозділом ГУНП у Львівській області, створеним з метою належного забезпечення прав та свобод громадян, захисту суспільства від злочинних посягань, забезпечення правопорядку піл час проведення загальнодержавних, культурно-масових, релігійних заходів, припинення групових порушень громадського порядку та масових заворушень, проведення спеціальних операцій по затриманню озброєних злочинців, виконання завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом» та несенням служби в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванню збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», ліквідації аварій та стихійних лих.

Як вже було встановлено, Наказом ГУНП у Львівській області №117 від 02.03.2022 ОСОБА_2 прийнято на службу в поліцію на посаду поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону патрульної служби особливого призначення "Львів" ГУНП.

На виконання службової телеграми Голови Національної поліції України від 27.03.2022 № 1128 дск, наказу ГУНП у Львівській області від 30.03.2022 № 15 о/с дск "Про службове відрядження" з метою виконання завдань визначених ст.8 ЗУ "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" особовий склад батальйону патрульної поліції особливого призначення "Львів" ГУНП, серед якого був ОСОБА_2 , був відряджений у підпорядкування Командувача Об`єднаних сил з 30.03.2022 до особливого розпорядження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що поліцейський ОСОБА_2 фактично мав правовий статус військовослужбовця, задіяного до захисту державного суверенітету та територіальної цілісності України на тимчасово окупованих територіях збройними силами російської федерації, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначений Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів від 30.11.2016 №884 (далі - Порядок №884).

Застосовуючи Порядок №884, суд першої інстанції правильно зауважив, що відсутність спеціального підзаконного нормативно-правового акта, який врегульовував би механізм виплати грошового забезпечення безвісно відсутніх поліцейських, не може позбавляти права членів сім`ї (у спірних правовідносинах дружини) державних соціальних гарантій.

У розумінні п.2 цього Порядку №884 «безвісно відсутній військовослужбовець" - зниклий безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовець, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

Відповідно до п.3 Порядку №884 за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно п.4 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Пунктом 5 Порядку №884 передбачено, що командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі. У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови. Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування. Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті. Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Згідно із абзацом четвертим п.6 Порядку №884 виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Відповідно до п. 7 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Отже, на позивача, як дружину поліцейського взводу №1 роти №1 Батальйону патрульної служби особливого призначення "Львів" ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 , зниклого безвісті під час захисту Вітчизни, поширюються норми Порядку №884.

Як вже було зазначено, у Порядку №884 під терміном «безвісно відсутній військовослужбовець» слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (п.2 Порядку №884).

Перебування ОСОБА_2 у статусі зниклого безвісти підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: рапортом командира БПСПОП "Львів" ГУНП у Львівській області Р.Кровіцького від 11.04.2022, повідомленням про нещасний випадок (Додаток 1 до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими (п.2 розділу ІІ)), наказом начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про призначення, проведення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» №910 від 11.04.2022, висновком службового розслідування з приводу можливих порушень службової дисципліни зі сторони окремих працівників БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області під час подій, які мали місце 08.04.2022 на території Луганської області, затвердженим начальником ГУНП у Львівській області 20.05.2022.

Отже, у розумінні п.2 Порядку №884 ОСОБА_2 є зниклим безвісти під час захисту Вітчизни поліцейським батальйону патрульної служби поліції особливого призначення прирівняним до військовослужбовця у частині безпосередньої участі у бойових діях на території Луганської області, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування.

Матеріалами справи, зокрема, висновком службового розслідування з приводу можливих порушень службової дисципліни зі сторони окремих працівників БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області під час подій, які мали місце 08.04.2022 на території Луганської області, підтверджується, що ОСОБА_2 самовільно не залишив своє місце служби, не дезертирував або ж добровільно не здався в полон.

Судом першої інстанції доказів протилежного не здобуто, відповідачем такі обставини не заперечуються.

Крім того, жодних відомостей про визнання ОСОБА_2 в установленому законом порядку безвісно відсутнім чи померлим, як передбачено п.6 Порядку №884, в матеріалах справи немає.

Також, ОСОБА_2 не є виключений із списків особового складу Головного управління Національної поліції у Львівській області, що підтверджується наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №297 о/с від 27.05.2022.

Виходячи з наведеного, позивач - дружина ОСОБА_2 , у розумінні п.7 Порядку № 884 є особою, яка має право на звернення за виплатою грошового забезпечення зниклого безвісті при захисті Вітчизни ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції слушно зауважено, що перелік підстав для відмови у задоволенні такої заяви, передбачений п.5 Порядку №884, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Підсумовуючи викладене, а також співставляючи встановлені обставини з нормами чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем було протиправно відмовлено позивачу у виплаті їй грошового забезпечення її зниклого безвісті чоловіка ОСОБА_2 .

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Постановою №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, Міністром оборони України надіслана телеграма від 25.03.2022 №248/1298, пунктом 2 якої передбачалося, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Пунктами 5, 6 вказаного наказу передбачено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установі організації) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Згідно з пунктом 10 рішення Міністра оборони України до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень не включаються військовослужбовці, які: беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки; проходять службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном; добровільно здалися в полон - з дня захоплення в полон, оголошеного наказом командира; самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - з дня самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), оголошеного наказом командира; відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах - з дня початку відбування покарання, оголошеного наказом командира; усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира; відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння - за місяць, у якому здійснено таке порушення; навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства, встановленого судом) - за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство; у разі вчинення інших дій (бездіяльності), які мають ознаки адміністративного або кримінального правопорушення - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення; перебували: під вартою чи домашнім арештом; на навчанні за кордоном; у відпустках, за якими відповідно до законодавства України не передбачено збереження грошового забезпечення.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що військовослужбовцям гарантовано державою належне грошове забезпечення, до складу якого входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Водночас не виплачується грошове забезпечення військовослужбовцю лише у випадках, перерахованих вище.

На період воєнного стану Постановою №168 передбачено виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн або 30 000 грн в залежності від того, чи бере військовослужбовець безпосередню участь у бойових діях, виплата якої здійснюється на підставі наказів командирів. Наведений вище перелік підстав для невиплати грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Виходячи з системного аналізу правових норм та обставин даної справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що належним способом відновлення порушеного права позивача на отримання виплат грошового забезпечення її чоловіка - зниклого безвісті військовослужбовця буде визнання протиправними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошового забезпечення її чоловіка ОСОБА_2 та зобов`язання нарахувати грошове забезпечення поліцейському ОСОБА_2 у зв`язку з його зникненням безвісти з 09.04.2022, із включенням до складу грошового забезпечення посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, а також індексації грошового забезпечення і додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейських та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, розмір якої збільшується до 100000 грн. з розрахунку за місяць пропорційно часу участі у діях і заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, та здійснювати виплату грошового забезпечення на картковий рахунок ОСОБА_1 .

Решта доводів апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року у справі №380/20643/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар