Справа № 380/4217/23
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/4217/23 пров. № А/857/2041/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

представника позивача Золотухін О.О.,

представника відповідача Григоришин А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі №380/4217/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя в 1-й інстанції ОСОБА_2 ,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення не зазначено,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі апелянт, відповідач, ГУ НП у Л/о) із вимогою визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 06.02.2023 за №478 в частині притягнення інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.01.2023 старший інспектор з ОД ВСР УГІ ГУ НП у Львівській області Руслан Шевчук подав рапорт начальнику ГУ НП у Львівській області про порушення службової дисципліни та необхідність призначення службового розслідування. Свій рапорт мотивував тим, що 17.01.2023 він виявив позивача в службовому автомобілі сплячим. Наказом ГУ НП у Львівській області №180 від 17.01.2023 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» було призначено службове розслідування та відсторонено позивача від виконання службових обов`язків. 31.01.2023 було затверджено висновок службового розслідування, а наказом від 06.02.2023 №478 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області» притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Позивач вважає згаданий наказ від 06.02.2023 №478 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області» протиправним з огляду на відсутність у відомостях службового розслідування інформації про наявність диску чи іншого носія із відеозаписом. Це, на думку позивача, свідчить про відсутність такого загалом, оскільки на запит про надання копії всіх матеріалів розслідування у електронній формі, надано у електронній формі документи без відеозапису. Тобто, наявність будь-якого відео не можна вважати доведеним фактом, оскільки останній у матеріалах службового розслідування відсутній, Таким чином, ухвалюючи рішення про вину позивача комісія прийняла рішення без попереднього отримання та наявності відеозапису, який міг би вказувати на порушення службової дисципліни.

Також позивач зазначає, що наказом №180 від 17.01.2023 позивача відсторонено від виконання службових обов`язків. Як вказано у самому наказі, це здійснено у відповідності до ст. 28 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України». Разом з тим, стаття 28 Дисциплінарного статуту не містить переліку підстав для відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків, натомість містить підстави для призначення поліцейського для виконання інших обов`язків на час відсторонення. Відтак, вже з початку призначення службового розслідування відбулися порушення права на працю та отримання заробітної плати для забезпечення сім`ї позивача, оскільки його було відсторонено незаконно.

Окрім цього позивач вказує, що в ході проведення службового розслідування, як зазначено у висновку, було здійснено перевірку та встановлено, що ним було недотримано положення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, що затверджена наказом МВС від 18.12.2018 №1026, а саме відсутність відеозаписів під час розгляду справ про адмінправопорушення. У той же час, на думку позивача, це припущення є нічим не підтвердженим, адже під час кожної зміни у позивача була присутня боді-камера, яка веде зйомку під час виконання ним службових обов?язків, тобто, в межах розслідування не вилучався такий запис, переглядаючи який можна було б встановити наявність чи відсутність якогось із запису події.

Позивач звертає увагу на те, що відповідач, знаючи про непрацездатність позивача та не викликаючи його для надання пояснень, порушив його право на захист; саме розслідування проведене не з тією метою, якою було призначене, а отримані дані суперечать тій меті, яку ставив перед собою відповідач призначаючи розслідування. Також позивача вважає, що дисциплінарна комісія не може складати висновок службового розслідування про вину поліцейського у вчиненні дисциплінарного проступку, а керівник притягати до дисциплінарної відповідальності поліцейського, стосовно якого службове розслідування не призначалось і не проводилось.

Позивач наголошує, що застосовуючи до нього санкцію у вигляді застосування Закону України «Про запобігання корупції» із подальшим внесенням до реєстру осіб, що вчинили корупційні правопорушення, відповідач свідомо вдався до дискримінації і мобінгу, адже як слідує із матеріалів інших службових розслідувань, відповідач, проводячи аналогічні за змістом та суттю порушень розслідування, не притягує порушників до відповідальності згідно Закону України «Про запобігання корупції», що свідчить про цілеспрямоване цькування та дискримінацію позивача, упереджене ставлення до нього та намагання створити йому нестерпні умови для подальшого працевлаштування.

Також позивач зазначає, що відповідно до п. 11 розділу II Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом МВС №260 від 06.04.2016, поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час. Безперервне на протязі 12-ти годин несення служби, пов`язаної з керуванням автомобіля, свідчить не лише про неналежні, але і небезпечні умови праці поліцейських, що прямо заборонено Конституцією України.

Оскільки спірний наказ порушує права позивача, з метою його скасування та відновлення порушених прав, звернувся до суду із цим позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 06.02.2023 №478 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області» в частині притягнення інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням відповідач оскаржив його в апеляційному порядку (апеляційна скарга від 24.01.2024), просив рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову, оскільки таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивовано, зокрема, тим, що згідно наказу №242 від 08.04.2022 Національної поліції України «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану» зобов`язано організувати до завершення (скасування) на території України воєнного стану службову діяльність поліцейських та державних службовців (далі працівників) підпорядкованих органів у посиленому варіанті згідно з правовими засадами діяльності Національної поліції України в умовах воєнного стану.

Зазначено, що введення правового режиму воєнного стану в Україні є як і безумовною підставою для запровадження посиленого варіанту виконання поліцейськими службової діяльності, так і обставиною, що зобов`язує поліцейського неухильно дотримуватися своїх службових та морально-етичних обов`язків як у робочий, так і позаробочий час, та бути завжди готовим до виконання покладених на нього завдань як поліцейського, вірно служити народові України та за будь-яких обставин підтримувати довіру населення до правоохоронних органів.

Також зауважено, що введення воєнного стану в Україні не є підставою для скасування встановлених законом заборон та обмежень для поліцейських, а навпаки, зобов`язує поліцейських більш ретельно та виважено підходити до контролю за своєю поведінкою як у робочий, так і позаробочий час та неухильно дотримуватися вимог, що висуваються законом до поліцейських.

Оскільки положення законодавства про поліцейських не передбачають сну поліцейського під час несення служби та патрулювання підпорядкованої йому території, такі дії поліцейського свідчать про порушення службової дисципліни під час несення служби, оскільки ним не дотримано законодавства при виконанні ним посадових (функціональних) обов`язків.

Також, сон поліцейського під час несення служби є серйозним дисциплінарним проступком, враховуючи те, що поліцейський повинен цілодобово здійснювати патрулювання та під час сну поліцейський не може забезпечувати громадську безпеку на визначеній території. Така подія може призвести до заволодіння невідомими особами табельною вогнепальною зброєю поліцейських, їх спеціальними засобами та іншими матеріальними цінностями, переданими їм у користування ГУНП у Л/о.

Сон це особливий стан організму, що характеризується припиненням або значним зниженням рухової активності, зниженням функції аналізаторів, зменшенням контакту з навколишнім середовищем, більш-менш повним відключенням свідомості.

Дисциплінарна комісія під час службового розслідування досліджувала відеозапис, який свідчить про те, що ОСОБА_1 , знаходячись в службовому транспортному засобі, перебував в положенні сидячи з заплющеними очима на водійському сидінні, з нахиленим вперед тулубом, не ворушився, на зовнішні подразники, як то перебування біля автомобілю сторонніх осіб, направлене у вікна автомобілю світло не реагував, що свідчить про притаманне стану сну, зменшення контакту з навколишнім середовищем та відключенням свідомості, тим самим свідомо самоусунувся від несення служби.

Таким чином, на підставі зібраних у ході проведення службового розслідування матеріалів дисциплінарна комісія дійшла висновку, що інспектор Сектору реагування патрульної поліції (далі СРПП) Відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 (далі - ВП №3 ЛРУП №2) ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_1 перебував у складі наряду СРПП «Дзвін-9» на службовому автомобілі марки «Toyota Prius» реєстраційний номер НОМЕР_1 , продемонстрував безвідповідальне ставлення до професійного виконання службових обов`язків, а саме спав під час несення служби, у зв`язку з чим не міг вчасно реагувати на зміну оперативної обстановки, вживати необхідних заходів з метою забезпечення публічної безпеки та порядку на ввіреній ділянці несення служби, що є умисним ігноруванням виконання покладених на посадових осіб законом обов`язків та повноважень та сприяння керівнику в організації дотримання службової дисципліни.

Крім того, ГУНП у Л/о не погоджується з наступним висновком суду: «… предметом дослідження службового розслідування повинна бути оцінка матеріалів і відомостей про можливий дисциплінарний проступок, який відбувся саме 17.01.2023 о 05:35 год. Разом з тим, дисциплінарна комісія, виклавши у висновку за результатами службового розслідування інші події, які, у свою чергу, могли бути окремими підставами для проведення службових розслідувань, фактично, вийшла за межі предмету дослідження такого розслідування.….».

Відповідно до п.1 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893 (далі Порядок №893), проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Під час проведення службового розслідування, з метою вивчення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку працівниками, щодо яких проводиться службове розслідування, в тому числі, встановлення обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність поліцейського, 17.01.2023 було здійснено перевірку службової діяльності окремих працівників СРПП ВП №3 (м. Пустомити) ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області.

В ході даної перевірки встановлено недотримання положень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026 (далі Інструкція №1026), а саме відсутність відеозаписів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення та винесення постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі (далі постанова) інспектором СРПП ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Л/о майором поліції ОСОБА_1 . Зокрема вказані порушення мали місце у постановах: ЕАР №6402151 13.01.2023 06:28:51; ЕАР №6393926 11.01.2023 09:50:52; ЕАР №6393856 11.01.2023 09:40:41; ЕАР №6395787 11.01.2023 14:44:13; ЕАР №6395948 11.01.2023 15:14:00; ЕАР №6380199 07.01.2023 17:12:29; ЕАР №6380274 07.01.2023 17:40:51; ЕАР №6384781 08.01.2023 21:51:18.

Оскільки станом на день перевірки (17.01.2023) строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів не сплив, відтак, відповідні відеозаписи мали зберігатися на сервері зберігання відеозаписів, однак такі були відсутні, що суперечить Інструкції №1026.

Крім вищенаведеного, перевіркою встановлено порушення ч. 3 ст. 15, абзацу 7 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР та п.п. 12, 13 розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930, під час розгляду матеріалів за зверненнями громадян, інспектором СРПП ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП майором поліції ОСОБА_1 , який не надав відповіді заявникам за результатами розгляду матеріалів, зареєстрованих в ІП «Єдиний облік» ІКС ІПНП ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП за №11497 від 06.12.2022, №11553 від 08.12.2022.

Також, під час моніторингу бази ІПНП вкладки «Службове завдання» було виявлено ряд завдань, які виконувались формально, а саме: 03.12.2022 наряд СРПП «Дзвін-7» отримав завдання від диспетчера (о 00:04) щодо факту інших тілесних ушкоджень в с. Басівка, (ЄО №11422). В свою чергу поліцейським СРПП ОСОБА_1 , о 00:09 було проставлено відмітку «прибув», а о 00:14 про виконання завдання, зазначивши при цьому в електронному рапорті, що «…зателефонувавши до заявника чутно що останній знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, після чого дружина взяла слухавку та повідомила що не потребує допомоги з письмовою заявою звертатися не буде… ». Як наслідок наряд поліції «Двін-7» на дане повідомлення не виїжджав, про що свідчить інформація з ІКС ІПНП, а саме завчасно проставлена відмітка та не доїзд до місця події не наблизившись до кінцевої відстані у 1378 м, а відтак даний наряд ГРПП на місце події не прибув.

01.11.2022 наряд СРПП «Дзвін-8» ВП №3 отримав завдання від диспетчера (о 14:49) щодо факту вчинення домашнього насильства в с. Пасіки-Зубрицькі, (ЄО №10339). В свою чергу поліцейським СРПП ОСОБА_1 о 14:49 було проставлено відмітку «прибув», а о 16:13 про виконання завдання, зазначивши при цьому в електронному рапорті, що «…прибувши на місце події у заявниці було відібрано письмову заяву та винесено оцінку ризиків… ». Як наслідок наряд поліції «Двін-8» згідно даних ІКС ІПНП завчасно проставив відмітку у логістичному пристрої, а саме відмітка «прийняв» о 14:49, «прибув» о 14:49.

Таким чином, висновок суду про те, розслідування проведене не з тією метою, якою було призначене, а отримані дані суперечать тій меті, яку ставив перед собою відповідач призначаючи розслідування є надуманим та безпідставним, оскільки дисциплінарна комісія в силу прямої вказівки закону зобов`язана вживати заходів щодо збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

За таких обставин, службовим розслідуванням встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог ч.1 ст. 12, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п.п. 1, 2, 3, 5, 10, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 4, 5, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), абзаців 1, 2, 5 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179.

Також, інспектор СРПП ВП №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Л/о майор поліції ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 2 пункту 1 розділу ІX Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 №357, в порушення пункту 5 розділу ІІ та пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, не вів безперервної відео зйомки за допомогою портативного відео реєстратора під час складання адміністративних матеріалів, проставив завчасно відмітки про прибуття на місце події, в порушення ч. 3 ст. 15, абзацу 7 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та п.п. 12, 13 розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930, не надав відповіді заявнику.

Поряд із цим встановлено, майор поліції ОСОБА_1 до 27.01.2023 перебував в стані тимчасової непрацездатності та 30.01.2023 повинен був з`явитись на робоче місце визначене наказом ГУНП від 17.01.2023 №180, а саме: кабінет №5 ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області. Проте протягом робочого дня останній на визначене робоче місце не з`явився про причини свого неприбуття не повідомив чим порушив п.5 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту.

Окрім цього, інспектор СРПП ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_1 являючись відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII (далі - Закону України «Про запобігання корупції»), суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону, порушив вимоги ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дисциплінарний проступок, що дискредитує та підриває авторитет поліції.

Як встановлено службовим розслідуванням, обставинами, що обтяжують відповідальність майора поліції ОСОБА_1 , є те, що він вчинив дисциплінарний проступок повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, що у відповідності до пункту 2 частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту, є обставиною, яка обтяжує відповідальність поліцейського.

Вказані факти порушень службової дисципліни негативно впливають на мікроклімат та зміцнення службової дисципліни у підрозділі, у якому несе службу ОСОБА_1 , а також, на думку дисциплінарної комісії, раніше застосоване до нього дисциплінарне стягнення не стало дієвим засобом підтримання службової дисципліни, не стимулювало до її безумовного дотримання та не запобігли вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Таким чином, виходячи з інтересів служби, ГУНП у Л/о прийняло рішення притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Вищенаведені докази та матеріали службового розслідування, на думку ГУНП у Л/о, підтверджують факт порушення позивачем службової дисципліни, що стало підставою для застосування дисциплінарного стягнення, однак судом аргументи відповідача були залишені поза увагою.

06.03.2024 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Представник позивача вказав, що безумовно, поліцейський, який виявив порушення, зобов`язаний його зафіксувати та доповісти про таке порушення керівнику.

Порядок фіксації поліцейськими правопорушень визначено Інструкцією №1026. Рапорт є формою звернення поліцейського до свого керівника.

Однією з підстав для призначення службового розслідування є рапорт про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Разом з тим, рапорт поліцейського сам по собі не є доказом, але може містити фактичні дані які можуть бути перевірені (постанова ВС від 20.05.2020 у справі №524/5741/16-а).

Однак, матеріали службового розслідування, у тому числі і сам рапорт поліцейського ОСОБА_3 не містять жодних даних (окрім пояснень зацікавлених осіб), які б підтверджували той факт, що будь-яка посадова особа ГУНП у Л/о здійснювала відеозапис 17.01.2023. Подаючи рапорт від 17.01.2023 поліцейський ОСОБА_4 не зазначає, що саме цього дня і саме ця подія була ним чи іншою особою зафіксована на будь-який аудіо чи відео пристрій.

Також, матеріали службового розслідування не містять жодних даних, які б підтверджували той факт, що будь-яка посадова особа ГУНП у Л/о зберігала та облікувала матеріли відеозапису саме за 17.01.2023 у порядку визначеному Інструкцією №1026. Тобто джерело походження відеозапису, який начебто здійснений 17.01.2023 не відоме. Матеріали справи не містять і відомостей, що будь-яка особа передала матеріали відеозапису дисциплінарній комісії, як і не відображено у який процесуальний спосіб, кому та коли саме. Тобто, в матеріалах справи відсутній будь-який документ, яким би такий доказ був наданий дисциплінарній комісії чи вказував на те, що такий доказ є додатком до певного документу. Диск із відеозаписом з`явився виключно на етапі судового розгляду справи, серед матеріалів службового розслідування, які до слова завірені підрозділом, який проводив службове розслідування УГІ ГУНП у Львівській області, окрім матеріалів відеозапису, які завірені працівниками ВПЗ ГУНП у Львівській області, які не були учасниками службового розслідування та у підрозділі яких відсутні оригінали таких матеріалів.

Чинним законодавством України визначено, що матеріали службового розслідування формуються у справу та складається внутрішній опис. Судом першої інстанції досліджено, що в описі матеріалів справи диск для запису відеоматеріалу відсутній, що додатково підтверджується і кількістю аркушів наявних матеріалів у справі, які вказують на те, що такий доказ не був додатком до жодного документа.

Разом з тим, відповідач у стверджувальній формі, як доведений факт зазначає інформацію про те, що на відеозаписі зафіксовано саме сон позивача який мав місце 17.01.2023, які суд протиправно не врахував.

Однак сторона позивача заперечує такі обставини, оскільки час і місце при огляді відеозапису невідомого походження не можливо встановити з тих підстав, що на ньому не відображено ні дати, ні часу, ні місця події, ні працівників ГУНП які проводили відеозапис. Такі дані, на наше переконання, комісією взято виключно з матеріалів рапорту поліцейського ОСОБА_3 , що вказує на необ`єктивність комісії та спотворення інформації. Поліцейські констатували ті факти, які безпосередньо не спостерігали на матеріалах відеозапису.

Окрім цього, сон позивача не підтверджується жодними доказами. Дисциплінарною комісією при огляді відеозапису констатовано факт сну поліцейського, однак не вказано які саме фактори свідчать про такий стан. Також, не вказано ні тривалість сну позивача секунди, хвилини, тощо.

Як видно з обґрунтувань апеляційної скарги (чого немає у висновку) сон позивача підтверджується тим фактом, що він в салоні автомобіля перебував у положенні сидячи, не рухався.

В той же час, дисциплінарною комісією безпідставно не взято до уваги першочергові пояснення позивача (до призначення службового розслідування) лише з тих мотивів, що на їх думку, у такий спосіб поліцейський намагається уникнути дисциплінарну відповідальність. В той же час, обставини викладені у рапорті іншого поліцейського ОСОБА_3 сприймаються як беззаперечні факти та беруться до уваги не зважаючи на той факт, що він є зацікавленою особою, проходить службу в органі поліції, дії якого оскаржується і його умови служби, грошове забезпечення залежать від керівника органу, наказ якого оскаржується.

Крім того, суд, на думку відповідача, помилково зазначив що дисциплінарною комісією не досліджувалось питання часу відпочинку позивача під час виконання ним службових обов`язків17.01.2023 о 05:35 год., тобто під час несення служби у нічний час.

Відповідач стверджує, що поліцейський під час несення служби позбавлений права на відпочинок.

Заперечуючи таку обставину як сон позивача під час несення служби 17.01.2023, сторона позивача вважає, що висновки відповідача щодо норм права, які регулюють час відпочинку поліцейських в цілому є хибні.

Порушення, у якому звинувачують позивача, як вказує відповідач, мало місце о 05:35 год. Тобто, якщо розрахувати час відпочинку позивача, з урахуванням положень ч. 3 ст. 66 КЗпП України та Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів: наряд заступив на чергування о 20.00 год. з 20.00 по 23.59 год. - робочий час; з 00.00 год. по 01.00 год. перерва; з 01.00 по 05.00 - робочий час; з 05.00 по 06.00 год, перерва.

З урахуванням викладеного, поліцейський, який несе службу у нічний час, має право на відпочинок, гарантований йому як Конституцією України і КЗпП України, так і Порядком №260. Будь-яких актів законодавства, які б обмежували таке право поліцейського, у тому під час дії воєнного стану, відповідачем не зазначено.

Зі змісту висновку службового розслідування від 31.01.2023, крім викладеного, також слідує, що у зв`язку із необхідністю опитати позивача щодо виявлених в ході службового розслідування порушень, за допомогою месенджерів для смартфонів «WhatsApp» та «Telegram» позивачу 25.01.2023 начебто було надіслано запрошення для прибуття до ГУНП у Л/о 27.01.2023 на 10:00 год. для надання пояснення. До матеріалів долучено скриншот на якому відображено інформацію, що якась особа надсилала файл із назвою «Запрошення» абоненту, який у його телефонній книзі підписаний як « ОСОБА_5 …». Із такого скриншоту неможливо встановити на який саме номер телефону надсилалося запрошення та яка інформація вказана у файлі «Запрошення». В той же час, функціонал будь-якого мобільного телефону дозволяє записати будь-який номер телефону за будь-яким ім`ям. В інший спосіб, у тому числі поштою, повідомлень відповідач позивачу не надсилав.

Попри те, надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно у разі відсутності можливості надсилання виклику поштовим зв`язком. Відповідач не навів обставин непереборної сили, під час дії воєнного стану, які унеможливили процес надсилання запрошення позивачу поштою. В той же час, якщо і була би відсутня можливість надсилання виклику, то таке повідомлення направляється на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника. Однак на адресу електронної пошти позивача виклик не надсилався, як і до матеріалів справи не долучено жодних відомостей у яких відображено контактні дані позивача, які є достовірними, належать позивачу та можуть у виключних випадках використовуватись для інформування.

Крім того, у висновку службового розслідування від 31.01.2023 дисциплінарна комісія відповідача зазначала, що позивач перебував у стані тимчасової непрацездатності, що підтверджується Витягом з електронного реєстру листків непрацездатності №6493324-1. Відповідач, як роботодавець, має безпосередній доступ до даних Пенсійного Фонду України про непрацездатність працівників ГУНП у Л/о.

Посилання відповідача на не виконання позивачем норм наказу ГУНП у Л/о від 27.02.2020 №803 щодо інформування є безпідставними, оскільки відповідно до вказаних положень поліцейський зобов`язаний повідомити свого керівника про отримання ним травми (поранення, тілесного ушкодження). В той же час, позивач перебував на лікуванні не у зв`язку із травмою, а у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, однак повідомив про факт непрацездатності свого керівника під час телефонної розмови.

Отже, відповідач з метою об`єктивної перевірки, надання можливості позивачу взяти участь у службовому розслідуванні, надати пояснення, мав достатньо часу щоб продовжити службове розслідування з 15 до 30 днів (у зв`язку з перебуванням поліцейського у відпустці), а також не зараховувати документально підтверджений час перебування поліцейського на лікуванні до строків розслідування

Вищенаведене надає підстави стверджувати, що дисциплінарною комісією було грубо порушено процедуру проведення службового розслідування, а саме не дотримано порядок виклику поліцейського, що призвело до порушення права на захист поліцейського, що виразилось у позбавленні його можливості брати участь у службовому розслідуванні надавати пояснення, докази, заявляти клопотання, знайомитись з матеріалами зібраними під час проведення службового розслідування, користуватися правничою допомогою тощо.

Сторона позивача, серед іншого, вказала, що згідно змісту наказу ГУНП у Л/о від 17.01.2023 №180, службове розслідування призначене за фактом виявлення 17.01.2023 порушень службової дисципліни працівниками СРПП ВП №3 ЛРУП №2, зокрема позивачем, під час несення служби по охороні публічного порядку.

Водночас, що стало підставою для перевірки дисциплінарною комісією правильності складання адміністративних матеріалів позивачем та дотримання ним положень Інструкції №1026, Методичних рекомендацій щодо порядку формування, затвердження, призначення та виконання службових завдань превентивного характеру за допомогою ІПНП «Службове завдання» від 20.05.2019 №5906, формальне виконання позивачем ряду завдань, висновок службового розслідування від 31.01.2023 не містить та відповідач цього не обґрунтував.

Дисциплінарна комісія, виклавши у висновку за результатами службового розслідування інші події, які, у свою чергу, могли бути окремими підставами для проведення службових розслідувань, фактично, вийшла за межі предмету дослідження такого розслідування встановленого наказом ГУНП.

Зазначене також свідчить про порушення процедури проведення службового розслідування встановленої Порядком №893.

Далі також зазначено про те, що наказом ГУНП у Львівській області від 06.02.2023 №478 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області» позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Серед норм які порушено позивачем вказано ст.ст. 37, 38 Закону України «Про запобігання корупції», а саме недотримання вимог антикорупційного законодавства та етичних норм поведінки.

В подальшому, копію такого наказу ГУНП у Львівській області надіслало до НАЗК, що стало підставою для внесення даних про позивача до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, що підтверджено інформаційною довідкою від 01.03.2023, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, а саме порушення вимог ч. 1 ст. 37 Закону України «Про запобігання корупції». Підстава внесення відомостей оспорюваний наказ ГУНП.

Як зазначило НАЗК у листі від 30.01.2023 за №30-06/1905-23: «... під час внесення відомостей до Реєстру реєстратор не здійснює оцінку розпорядчого документа або інформаційної картки на предмет правомірності їх видання або достовірності зазначеної в них інформації. Відповідальним за достовірність відомостей, що вносяться до Реєстру, відповідно до законодавства є особи, які надали цю інформацію».

При цьому, із долучених до матеріалів справи висновків службових розслідувань від 13.01.2023 року та від 08.02.2023, відповідач проводячи службові розслідування щодо аналогічних за змістом та суттю порушень (встановлення факту сну працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків), не визначав такі дії порушенням ст. 37, 38 Закону України «Про запобігання корупції» та не притягав поліцейських до відповідальності за порушення вимог антикорупційного законодавства та не надсилав відомостей для внесення відомостей про них до реєстру корупціонерів, обмежуючись застосуванням до порушників дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, що свідчить про неоднаковий підхід відповідача до питання застосування норм антикорупційного законодавства та дисциплінарної відповідальності в цілому.

Висновок службового розслідування щодо позивача складено 31.01.2023, тобто після 13.01.2023 та до 08.02.2023. Отже, до цього службового розслідування та після нього, сон поліцейських не кваліфікувався ГУНП як правопорушення пов`язане з корупцією.

Тому у даному випадку, навіть якщо б позивач вчинив таке правопорушення у якому його звинувачують, то таке не може кваліфікуватись як порушення вимог антикорупційного законодавства.

Водночас, відповідачем притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності, зокрема, за порушення антикорупційного законодавства, що призвело до негативних наслідків для позивача, оскільки відомості щодо нього було внесено до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, як особи, яку притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, а саме порушення вимог ч. 1 ст. 37 Закону України «Про запобігання корупції».

З позиції позивача, дії відповідача, щодо кваліфікації такого виду порушення як сон під час патрулювання - правопорушенням пов`язаним з корупцією, лише щодо позивача - свідчать про цілеспрямоване його цькування та дискримінацію, упереджене ставлення відповідача до позивача та намагання створити йому нестерпні умови для подальшого працевлаштування оскільки відповідач розумів, що інформація про позивача буде в реєстрі корупціонерів.

Інші мотиви ухваленого рішення про задоволення позову відповідачем не оспорюється.

Таким чином, спірний наказ відповідача від 06.02.2023 року за №478 в частині притягнення інспектора СРПП відділу поліції №3 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є протиправними, тому суд першої інстанції правомірно прийняв рішення про його скасування.

Представник позивача просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю.

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.01.2023 мобільною групою УГІ ГУНП здійснено перевірку несення служби нарядами ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП, які заступили для несення служби по охороні публічного порядку, за результатами якої виявлено порушення службової дисципліни зі сторони поліцейських вказаного підрозділу.

Відповідно до змісту рапорту старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП майора поліції Руслана Шевчука та інспектора ВП УГІ ГУНП капітана поліції Мар`яни Корбяк від 17.01.2023 встановлено, що: «…17.01.2023 о 05:35 у с. Пасіки-Зубрицькі, Львівського району поблизу комплексу «Отаман Резорд» виявлено наряд ГРПП «Дзвін-9» відділу поліції №3 Львівського РУП №2 ГУНП, у складі інспекторів СРПП майора поліції ОСОБА_1 , та капітана поліції ОСОБА_6 , на службовому автомобілі марки «Тойота Пріус», н.з. НОМЕР_1 , які не маючи жодного завдання, не здійснювали патрулювання, а спали у даному автомобілі із увімкненим двигуном…».

Наказом ГУ НП у Л/о №180 від 17.01.2023 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом можливих порушень службової дисципліни зі сторони окремих працівників ЛРУП №2 ГУ НП у Л/о.

Пунктом третім вищезгаданого наказу, відповідно до ст. 28 Дисциплінарного статуту на час проведення службового розслідування відсторонено інспекторів СРПП ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків та визначено на йому робоче місце службовий кабінет №5 ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Л/о розташованого за адресою: м. Пустомити, вул. Шевченка, 1, Львівського району.

За результатом службового розслідування дисциплінарною комісією прийнято висновок службового розслідування від 31.01.2023. Вказаним висновком за грубе порушення службової дисципліни, зокрема невиконання вимог ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», частини першої статті 12, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3, 10, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 5, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 наказу ГУ НП у Л/о від 27.02.2020 №803 «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», підпункту 2 пункту 1 розділу ІX Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 №357, в порушення пункту 5 розділу ІІ та пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, частини 3 статті 15, абзацу 7 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян» та пунктів 12, 13 розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930 на підставі пункту 4 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, дисциплінарна комісія вважала би необхідним застосувати до інспектора СРПП ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_1 (0063346) дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність.

Наказом №478 від 06.02.2023 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників поліції ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області» за грубе порушення службової дисципліни, зокрема невиконання вимог ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», частини першої статті 12, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3, 10, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 5, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 наказу ГУ НП у Л/о від 27.02.2020 №803 «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», підпункту 2 пункту 1 розділу ІX Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 №357, в порушення пункту 5 розділу ІІ та пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, частини 3 статті 15, абзацу 7 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян» та пунктів 12, 13 розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930 на підставі пункту 4 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, застосовано до інспектора СРПП ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Л/о майора поліції ОСОБА_1 (0063346) дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність.

Вважаючи наказ №478 від 06.02.2023 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників поліції ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області» протиправним в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, ОСОБА_1 звернувся до суду з метою його скасування.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції вказав, що поліцейський, який несе службу у нічний час, має право на відпочинок, гарантований йому як Конституцією України і КЗпП України, так і Порядком №260.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами у справі, що станом на момент настання події 17.01.2023, яка слугувала підставою для початку службового розслідування, ОСОБА_1 ніс службу в нічний час.

Як зазначено відповідачем, положення законодавства про поліцейських не передбачають сну поліцейського під час несення служби та патрулювання підпорядкованої йому території, а тому такі дії поліцейського свідчать про порушення службової дисципліни під час несення служби, оскільки ним не дотримано законодавства при виконанні ним посадових (функціональних) обов`язків.

Водночас суд першої інстанції звернув увагу на те, що саме на державу в особі уповноважених органів покладається обов`язок на запровадження внутрішніх процедур, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Правова регламентація необхідна у першу чергу задля максимального забезпечення можливості реалізації працівником права на відпочинок, а не з метою його обмеження.

Таким чином, враховуючи відсутність положення законодавства про поліцейських, яке б урегульовувало питання використання наданого їм часу для відпочинку, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач, розпорядившись на свій розсуд наданою йому під час служби у нічний час перервою, не допустив порушення службової дисципліни при виконанні ним посадових (функціональних) обов`язків.

Крім того, підставою рапорту старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП майора поліції Руслана Шевчука та інспектора ВП УГІ ГУНП капітана поліції Мар`яни Корбяк був виключно факт перебування позивача 17.01.2023 в стані сну.

Відтак, предметом дослідження службового розслідування повинна бути оцінка матеріалів і відомостей про можливий дисциплінарний проступок, який відбувся саме 17.01.2023 о 05:35 год.

Разом з тим, дисциплінарна комісія, виклавши у висновку за результатами службового розслідування інші події, які, у свою чергу, могли бути окремими підставами для проведення службових розслідувань, фактично, вийшла за межі предмету дослідження такого розслідування.

При цьому суд першої інстанції не брав до уваги твердження представника відповідача про те, що дисциплінарною комісією встановлювались обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність поліцейського, оскільки такі обставини повинні встановлюватись в межах, знову ж таки, події, що відбулась 17.01.2023 о 05:35 год.

Зазначене свідчить про порушення процедури проведення службового розслідування стосовно поліцейського, встановленої Порядком №893.

Решта доводів сторін не спростували висновків суду першої інстанції, викладених у цьому судовому рішенні.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ ГУ НП у Л/о від 06.02.2023 року за №478 в частині притягнення інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Л/о майора поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначені висновки суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з такими та зазначає таке.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), за яким поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (ч. 1 ст. 17).

Підпунктами 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст. 19 Закону №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Законом України «Про Дисциплінарний Статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за №№2337-VIII (далі Закон №2337-VIII, Дисциплінарний статут, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

За ч. 1 ст. 1 Закону №2337-VIII службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. 2 цієї статті службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

За ст. 12 Закону №2337-VIII дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Закону №2337-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За приписами ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з ст. 14 Закону №2337-VIII службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 №893, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі Порядок №893, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.п. 1, 4 розділу 5 Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: - наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; - наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; - ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; - обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; - відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; - вид і розмір заподіяної шкоди; - причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 1, ч. 4 ст. 16 Закону №2337-VIII).

Пунктами 2, 4, 5 Розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення. В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні. У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що притягненню до дисциплінарної відповідальності повинно передувати встановлення факту невиконання (неналежного виконання) особою рядового і начальницького складу обов`язків або вчинення ним дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення повинен обиратись з врахуванням характеру та обставин вчиненого проступку, його наслідків, попередньої поведінки, кваліфікації тощо та бути співмірним дисциплінарному проступку.

Пунктом 1 розділу VІІ Порядку №893 встановлено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Проаналізувавши рішення суду першої інстанції від 26.12.2023, підстави апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає за необхідне структуризувати доводи сторін для послідовного дослідження відповідних позиції та надання їм правової оцінки.

Стосовно доводів сторони позивача про легітимність сну під час виконання службових обов`язків поліцейським через наявність права на перерву для відпочинку згідно з приписами Кодексу законів про працю України, Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010, колегія суддів зазначає таке.

Доводи про підстави для видання наказу №180 від 17.01.2023 колегією суддів наведено вище.

Резюмуючи, твердження позивача про недотримання, на його думку, певної процедури службового розслідування, колегія суддів розцінює як бажання позивача уникнути відповідальності за свою поведінку під час воєнного стану.

Поряд з цим, апеляційним судом досліджено процедуру проведення службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення і не встановлено наявності суттєвих порушень, які б впливали на їх правомірність.

Колегія суддів зауважує, що службова дисципліна зобов`язує поліцейського неухильно дотримуватися законодавства, бути вірним Присязі, стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою, сумлінно виконувати свої обов`язки, утримуватись від вчинення дій, що підривають авторитет поліції, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, Правил етичної поведінки.

Однак, позивачем ані під час проведення службового розслідування, ані в ході судового розгляду не доведено належними та допустимими доказами, в розумінні норм ст.ст. 72-74 КАС України, належного виконання своїх обов`язків у спірних відносинах.

За таких обставин, дії позивача як працівника поліції, встановлені службовим розслідуванням, є безумовним свідченням порушення позивачем службової дисципліни, присяги поліцейського внаслідок безвідповідального ставлення до виконання своїх службових обов`язків, відповідно, свідчить про особисту недисциплінованість, тим паче вказана подія відбулася в умовах воєнного стану, тому з урахуванням поведінки позивача, суд вважає, що застосування відповідачем до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про повну службову невідповідність є правомірним та обґрунтованим. Захід дисциплінарного впливу, який застосований до позивача, є співмірним з тяжкістю вчиненого ним дисциплінарного проступку.

Висновок службового розслідування у цій справі містить обґрунтовані відомості щодо наявності причинного зв`язку між переліченими неправомірними діяннями позивача та їх наслідками, а також про ставлення її до вчиненого.

За таких обставин, наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 06.02.2023 року №478 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області» в частині притягнення інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність, є правомірним та такий слід залишити в силі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції у вищевказаній частині позовних вимог є передчасними та необґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до помилкового задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Тому оскаржуване рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року у справі №380/4217/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 16 квітня 2024 року