Справа № 420/9555/23
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/9555/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та ОСОБА_1 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року (суддя Бутенко А.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 18.08.2023) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

1 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області, відповідно до чинного законодавства, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком, з 16.08.2022 року, з урахуванням стажу роботи в Закритому акціонерному товариству Управління механізації будівництва "Чукотське" (ЗАТ УМБ "Чукотське") та з урахуванням розміру заробітної плати за час роботи в Закритому акціонерному товариству Управління механізації будівництва "Чукотське" (ЗАТ УМБ "Чукотське"), а саме з 01.01.1992 року по 10.12.1992 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Житомирській області №98 від 06.04.2023 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії із всіма наданими документами, з урахуванням висновків суду у цій справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі позивача останній, посилаючись на те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Житомирській області повторно розглянути його заяву та ухвалити нове судове рішення у відповідній частині, яким зобов`язати пенсійний орган нарахувати та виплатити йому пенсію за віком з 16.08.2022 року з урахуванням стажу роботи в Закритому акціонерному товариству Управління механізації будівництва "Чукотське" (ЗAT УМБ "Чукотське") та з урахуванням розміру заробітної плати за час роботи в Закритому акціонерному товариству Управління механізації будівництва "Чукотське" (ЗАТ УМБ "Чукотське"), а саме з 01.01.1992 по 10.12.1992.

ГУ ПФУ в Одеській області надіслало до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Житомирській області відповідач, посилаючись на порушення норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти у справі нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

На думку апелянта, пенсійний орган у спірних правовідносинах діяв правомірно, адже з 23 грудня 2022 року дія Конвенції про правову допомогу у правовідносинах з російською федерацією не застосовується. Офіційні документи, видані з 27 грудня 2022 року компетентними органами російської федерації та республіки білорусь приймаються на території України виключно за умови легалізації, в даному випадку, проставлення апостилю, оскільки росія і білорусь є учасниками Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, яка є чинною у відносинах України з цими державами.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався, що, відповідно до статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, відзиву на апеляційну скаргу позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 16.08.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - ГУ ПФУ в Полтавській області.

26.08.2022 ГУ ПФУ в Полтавській області прийняло рішення за №98, яким у призначенні пенсії за віком було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років. Загальний страховий стаж складає 27 років 05 місяці 17 днів.

29.12.2022 ОСОБА_1 повторно звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію ГУ ПФУ в Чернівецькій області.

29.12.2022 ГУ ПФУ в Чернівецькій області прийняло рішення за №98, яким у призначенні пенсії за віком було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років. Загальний страховий стаж складає 27 років 11 місяці 10 днів.

27.02.2023 ОСОБА_1 уклав з Ізмаїльською Державною податковою інспекцією Головного управління ДПС в Одеській області типовий договір №002 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) у розмірі 38324,00 грн.

30.03.2023 ОСОБА_1 втретє звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію ГУ ПФУ в Житомирській області.

06.04.2023 ГУ ПФУ в Житомирській області прийняло рішення за №98, яким у призначенні пенсії за віком було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років . Загальний страховий стаж складає 28 років 0 місяців 25 днів.

До страхового стажу заявника не зараховані період роботи з 01.01.1992 по 10.12.1992 року, оскільки пенсія громадянам, які проживали/працювали на території Російської Федерації призначаються на умовах, визначених Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вважаючи зазначене рішення протиправним ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про його скасування та просив суд зобов`язати відповідача призначити йому пенсію з дати звернення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції в цілому погодився з доводами позивача про протиправність спірного рішення пенсійного органу. Мотивуючи своє рішення суд зазначив, що надані позивачем до пенсійного органу довідки для перерахунку пенсії, в яких зазначено суми заробітної плати, мають враховуватись відповідачем та бути ним досліджені при прийнятті відповідних рішень.

Водночас, суд дійшов висновку, що задоволення позовних вимог у спосіб зобов`язання призначити пенсію, без перевірки суб`єктом владних повноважень дотримання заявником усіх визначених законом умов буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача. Враховуючи зазначене суд вважав, що належним захистом прав позивача буде зобов`язання ГУ ПФУ в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії із всіма наданими документами, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, за приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV).

Закон №1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Таке ж визначення містить і частина перша статті 24 Закону №1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

До стажу роботи згідно статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), пунктами 2.1 та 2.4 якого передбачалося, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином основним документом, який підтверджує наявний стаж роботи, є трудова книжка, а інші документи приймаються до уваги виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З матеріалів справи вбачається, що згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у період з 17.05.1988 по 10.12.1992 року працював в Управлінні механізації будівництва "Чукотське" на посаді матроса-моториста з 17.05.1988 по 07.08.1992 роки, та на посаді механіка- другого штурмана з 07.08.1992 по 10.12.1992 року, що підтверджується довідкою ВАТ Управління механізації будівництва "Чукотське" №163 від 09.06.2005 року (а.с. 22).

Відповідно до довідки ВАТ Управління механізації будівництва "Чукотське" №168 від 16.06.2005 року позивачу нараховувалася та виплачувалася заробітна плата з 1988 по 1992 роки (а.с. 23).

Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області №98 від 06.04.2023 року до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховані періоди трудової діяльності з 01.01.1992 по 10.12.1992 року.

В правомірність свого рішення пенсійний орган посилається на те, що Правовідносини у галузі пенсійного забезпечення між Україною та 10 країнами Співдружності Незалежних Держав, в тому числі й з російською федерацією, здійснювалися на підставі Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", яка набула чинності з 02.12.2022, Україна вийшла з даної Угоди. 23 грудня 2022 року набрав чинності Закон від 01.12.2022 №2783-ІХ "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року".

Це означає, що, починаючи з 23 грудня 2022 року правові відносини з російською федерацією та республікою білорусь зупинені офіційно, а тому жодні запити на отримання правової допомоги виконуватись не будуть.

Колегія суддів вважає такі доводи ГУ ПФУ в Житомирській області помилковими, адже в силу пункту 2 статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Таким чином, припинення участі РФ в Угоді, так само, як і постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", не є підставою для відмови позивачу у врахуванні до страхового стажу періоду його роботи на території держави-учасниці СНД, оскільки цей стаж ним набутий до 2022 року та до дати припинення дії Угоди.

А тому, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджує висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії.

Слід також звернути увагу, що позивач працював у російській федерації в той час, коли усі вищевказані міжнародні договори були чинні, отож у пенсійного органу не було підстав не зараховувати стаж роботи позивача на території російської федерації. При обставинах, що склалися у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, пенсійним органом не може бути відмовлено у врахуванні стажу позивача за періоди роботи на території рф, які мали місце до вказаних подій.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги позивача колегія суддів зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини право особи на суд передбачає можливість отримати не лише формальний захист (визнання і підтвердження порушених прав), але й фактичний захист (тобто дійсне й ефективне поновлення порушених прав).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, аналіз наведених норм дає колегії суддів підстави для висновку, що кожному гарантується право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

При цьому, адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений повноваженнями, зокрема, щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, або ж прийняти рішення, і це прямо убачається з пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства.

У випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст постанови, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Однак, як і будь-який інших спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

Позивачем не заперечується, що у спірних правовідносинах відповідач не розглянув довідки, що були ним подані до заяви про призначення пенсії, через їх неналежне оформлення.

З урахуванням встановлення судом протиправності таких дій колегія суддів вважає, що з метою захисту порушеного права позивача ефективним та належним, за встановлених обставин, є такий спосіб захисту порушених прав, як зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із всіма наданими документами, які мають бути враховані та досліджені при прийняття рішень за результатом розгляду заяви позивача. Що було правильно враховано судом першої інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що реалізація судом передбачених частиною третьою статті 245 КАС України повноважень відбувається з урахуванням необхідності відновлення належним способом порушених прав, за захистом яких звернулась особа, у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст судового рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Підсумовуючи викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг сторін не містять належних, переконливих доводів та аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог. Рішення суду першої інстанції ґрунтується на належній юридичній оцінці встановлених обставин справи із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Суд правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відтак, апеляційні скарги сторін задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов