Справа № 500/7855/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7855/23

17 квітня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Тернопільській області від 25.08.2023 №0-1900 та рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 28.08.2023 про опис майна у податкову заставу, внести зміни у систему інтегрованих карток платника (ІКП) в інформаційно - комунікаційній системі (ІКС) «Податковий борг» шляхом вилучення інформації про наявність податкової вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області від 25.08.2023 №0-1900 та рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 28.08.2023 про опис майна у податкову заставу і податкових повідомлень - рішень, а саме: від 02.11.2020 №1189625/1-5404-1918 на суму 70163,08 грн., від 01.04.2020 №1-1918 на суму 70163,08 грн., від 27.07.2021 №-1918 на суму 1З161,01 грн., від 18.07.2022 №2-1918 на суму 13161,01 грн., від 28.04.2023 №2-1918 на суму 13161,01 грн.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню податкову вимогу Головного управління ДПС у Тернопільській області від 25.08.2023 №0-1900 та рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 28.08.2023 про опис майна у податкову заставу. Позивач просить врахувати, що протиправність та незаконність нарахування земельного податку на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0705 площею 48,53 га підтверджена нормами матеріального права - Законом України "Про фермерське господарство" та судовими рішеннями щодо нарахування земельного податку на дану земельну ділянку. Просить врахувати, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0705, площею 48,53 га, розташована на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, фактично перебуває у користуванні саме юридичної особи Фермерського господарства "Цезар", а фізична особа, яка її отримала з цільовим призначенням "для ведення селянського (фермерського) господарства", здійснює на ній діяльність не особисто|, а через створену ним юридичну особу, відповідно земельний податок підлягає сплаті фактичним землекористувачем - фермерським господарством, до якого перейшли права й обов`язки землекористувача. Звернув увагу суду на тому, що Фермерське господарство "Цезар" є платником єдиного податку четвертої гpyпи, в тому числі сплачує земельний податок за використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0705, площею 48,53 га. До того, вважає, що реєстрація будь-якого речового права лише підтверджує (засвідчує) право використання певного майна, а не надає правомочності щодо його використання як такого. Внесення права користування до реєстру речових прав носить суто формальний характер та не є визначальним за цих правовідносин.

Ухвалою суду від 11.12.2023 позовну заяву залишено без руху, та у встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 01.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Дано ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні даного позову. Просить врахувати, що у зв`язку із наявністю податкового боргу та керуючись статтями 59, 89 ПК України, Головним управлінням ДПС у Тернопільській області сформовано податкову вимогу від 25.08.2023 №0-1900 та прийнято рішення від 28.08.2023 №15957/6/19-00-13-03-10 про опис майна у податкову заставу, які надіслано на податкову адресу ОСОБА_1 . Також, вказав, що із врахуванням зазначеної норми 29.09.2023 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області здійснено коригування даних в ІКП ОСОБА_1 на суму 13161,01 грн., у зв`язку з оскарженням в судовому порядку ППР від 28.04.2023 №2-1918 (справа №500/4988/23). Звернув увагу суду на тому, що згідно з інтегрованою карткою платника податків, яка обліковується в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області податковий борг по земельному податку з фізичних осіб у сумі 167241,58 грн. не погашений, а відтак податкова вимога від 25.08.2023 №0-1900 та рішення від 28.08.2023 №15957/6/19-00-13-03-10 про опис майна у податкову заставу вважаються чинними. Відтак, на переконання представника відповідача, жодних ґрунтовних та вагомих підстав для скасування податкової вимоги позивачем не наведено.

25.08.2023 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області винесено податкову вимогу №0-1900, відповідно до якої позивача повідомлено про наявність у нього станом на 24.08.2023 податкового боргу у сумі 180402,59 грн. У відповідності до Детального розрахунку суми податкового боргу до податкової вимоги, заборгованість виникла зі сплати земельного податку, код класифікації доходів бюджету 18010700.

Також, 28.08.2023 відповідачем прийнято Рішення про опис майна у податкову заставу №15957/19-00-13-03-10.

Після цього, 09.09.2023 позивачем подано скаргу на вказану вище податкову вимогу, а також на рішення про опис майна у податкову заставу, однак Рішенням про результати розгляду скарг №33785/6/99-00-06-03-03-00 від 10.11.2023 ОСОБА_1 повідомлено про те, що вказані рішення контролюючого органу не підлягають адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені до суду у порядку, визначеному чинним законодавством.

Не погоджуючись із вимогою та рішенням про опис майна в податкову заставу, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України (надалі, ПК України), податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 14.1.39 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з положеннями пункту 14.1.153 статті 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно частини першої пункту 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Отже, податкова вимога надсилається якщо є податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Узгодження грошового зобов`язання здійснюється шляхом надіслання контролюючим органом платнику податків податкового повідомлення - рішення та можливістю оскаржити таке рішення платником податку в адміністративному чи судовому порядку.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абзац четвертий пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України).

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 Податкового кодексу України).

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу України).

В обґрунтування протиправності податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу позивач покликається на протиправність та незаконність нарахування земельного податку на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0705 площею 48,53 га.

За інформацією ГУ ДПС у Тернопільській області, відповідно до даних ІКП в ІКС «Податковий блок» у ОСОБА_1 , станом на 25.08.2023 обліковувався податковий борг по земельному податку з фізичних осіб у сумі 180402,59 гривень, який виник внаслідок несплати грошових зобов`язань, нарахованих відповідно до податкових повідомлень рішень (далі -ППР), а саме: від 02.11.2020 №1189625/1-5404-1918 на суму 70163,08 грн.; від 01.04.2020 № 1-1918 на суму 70163,08 грн.; від 27.07.2021 №-1918 на суму 13161,01 грн.; від 18.10.2022 №2-1918 на суму 13161,01 грн.; від 18.10.2022 №2-1918 на суму 281,10 грн.; від 28.04.2023 №2-1918 на суму 13161,01 грн.; від 28.04.2023 № 2-1918 на суму 323,28 грн.;

Згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно ст.56 ПК України, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Процедура адміністративного оскарження закінчується:

Днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті;

днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги;

днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику;

днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику;

днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 у справі №500/3697/20 в задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення про стягнення 70163 грн 08 коп податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб за земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства з кадастровим №010010705 площею 48,53 га на території Миролюбівської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі №500/3697/20 - без змін.

У вказаній вище справі підставою для звернення до суду контролюючого органу була заборгованість позивача по земельному податку з фізичних осіб виникла у зв`язку із несплатою узгодженого податкового зобов`язання нарахованого відповідно до податкового повідомлення-рішення №1-1918 від 01.04.2020 року в сумі 70 163,08 грн. (основний платіж).

Також, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі №500/3116/21, яке залишене без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2022, в задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення про стягнення 70163 грн. 08 коп. податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб - відмовити повністю.

Зокрема, у даній справі підставою для звернення до суду контролюючого органу була заборгованість позивача по земельному податку з фізичних осіб, яка виникла у зв`язку із несплатою узгодженого податкового зобов`язання нарахованого відповідно до податкового повідомлення-рішення №1189625/1-5404-1918 від 02.11.2020 на суму 70163.08 грн (основний платіж).

Проте, податкові повідомлення - рішення №1-1918 від 01.04.2020 року та №1189625/1-5404-1918 від 02.11.2020 не були визнані протиправними, не скасовані у встановленому законом порядку, а відтак є узгодженими та перебувають у статусі податкового боргу станом на день винесення у даній справі вимоги (25.08.2023).

Також, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/4988/23 від 27.09.2023, яке залишене без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2024, позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 28.04.2023 №2-1918, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з платежу земельний податок з фізичних осіб за 2023 рік у розмірі 13161,01 грн.

При цьому, відповідачем у даній справі не заперечується, що 29.09.2023 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області здійснено коригування даних в ІКП ОСОБА_1 на суму 13161,01 грн. у зв`язку з оскарженням в судовому порядку ППР від 28.04.2023 №2-1918 (справа №500/4988/23).

До того ж, позивачем подано до суду заяву, до якої долучені копії квитанцій про сплату земельного податку відповідно до податкового рішення від 18.10.2022 №2-1918 на суму 281,10 грн. (квитанція від 05.02.2024) та відповідно до податкового рішення від 28.04.2023 №2-1918 на суму 323,28 грн. (квитанція від 01.02.2024).

Тобто, лише у лютому 2024 позивачем були сплачені податкові зобов`язання відповідно до податкового рішення від 18.10.2022 №2-1918 та від 28.04.2023 №2-1918.

Суд також враховує, що у постанові від 29.01.2020 у справі 814/1460/16 Верховний Суд сформулював висновок, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто на момент їх вчинення.

То ж, за наведених вище обставин суд не вбачає в діях відповідача протиправності щодо складання та направлення вимоги та прийняття рішення описати майно у заставу, так як згідно з інтегрованою карткою платника податків, яка обліковується за позивачем в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області податковий борг по земельному податку з фізичних осіб не погашений.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову цій частині, не підлягає до задоволення і позовна вимога щодо зобов`язання відповідача внести зміни у систему інтегрованих карток платника (ІКП) в інформаційно - комунікаційній системі (ІКС) «Податковий борг» шляхом вилучення інформації про наявність податкової вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області від 25.08.2023 №0-1900 та рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 28.08.2023 про опис майна у податкову заставу і податкових повідомлень - рішень, а саме: від 02.11.2020 №1189625/1-5404-1918 на суму 70163,08 грн., від 01.04.2020 №1-1918 на суму 70163,08 грн., від 27.07.2021 №-1918 на суму 1З161,01 грн., від 18.07.2022 №2-1918 на суму 13161,01 грн., від 28.04.2023 №2-1918 на суму 13161,01 грн.

При цьому, вказані у прохальній частині уточненої позовної заяви податкові повідомлення - рішення не були предметом розгляду даної адміністративної справи.

Суд також зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду на загальних підставах з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, які слугували підставою для виникнення та відображення в ІКП податкового боргу позивача із земельного податку з фізичних осіб.

Відповідно до частини другої ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваних вимоги та рішення, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак, враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 17 квітня 2024 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи: позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ); відповідач - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46003, ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.