Справа № 380/24560/23
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 рокусправа № 380/24560/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ГРУП 2020» до Львівської митниці про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ГРУП 2020» (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці (далі - відповідач), в якому просить :

- визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/000096/1 від 18.05.2023, №UA209000/2023/000220/1 від 06.09.2023, №UA209000/2023/000252/1 від 21.09.2023, №UA209000/2023/400249/ від 16.10.2023.

Ухвалою від 30.10.2023 відкрите провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ГРУП 2020» та Компанією «POLI-ECO TWORZYWA SZTUCZNE» sp. z o.o 18.01.2021 року укладено Контракт № 18/01/EW/2021, згідно з умовами якого Покупець зобов`язується оплачувати, а Продавець постачати на умовах цього Контракту Товари, виготовлені Продавцем: профілі та фурнітура із пластмаси ПВХ; зразки плінтусів із ПВХ; крайка ПВХ; підкладка РЕ під панелі іменовані надалі - Товар. Товар постачається партіями. Кількість та асортимент Товару по кожній партії погоджується сторонами на підставі замовлення розміщеного Покупцем та підтвердженого Продавцем. 18.10.2022 року між Позивачем та Продавцем укладено Додаток до Контракту (надалі за текстом - Додаток), яким Сторони доповнили асортимент Товару згідно Договору, а саме: профілі і фурнітура із пластмаси ПВХ, зразки плінтусів із ПВХ, кромка ПВХ, підложка РЕ під панелі, підлогові панелі SPC та змінили порядок розрахунків вказавши, що оплата за Товар буде виконуватись шляхом 100% відстрочки на 45 днів від дати виставлення експортного інвойсу та 90 днів у разі першого постачання підлогових панелей SPC. Датою відвантаження вважається дата виставлення експортного інвойсу. У відповідності з умовами Контракту, Позивач регулярно придбавав Товар у Продавця та з метою митного оформлення подавав митному органу документи, що посвідчують підстави придбання Товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, що в сукупності в повній мірі дають змогу підтвердити митну вартість імпортованого Товару.

Проте, не зважаючи на достатність документації для підтвердження митної вартості Товару за основним методом, Відповідач неодноразово відмовляє в оформленні частини одного й того самого Товару (підлогових панелей SPC) та виносить рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/000096/1 від 18.05.2023 року, № UA209000/2023/000220/2 від 06.09.2023 року, № UA209000/2023/000252/2 від 21.09.2023 року, № UA209000/2023/400249/2 від 16.10.2023 року у яких вартість Товару за одиницю відрізняється від задекларованих Позивачем.

Позивач вважає протиправним спірні рішення відповідача, посилаючись на те, що митним органом не обґрунтовано свої сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей. Окрім цього, вказує, що оскаржуване рішення відповідача не містить передбачених ст.55 Митного кодексу України відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтування необхідності перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Наголошує, що обставини на які вказує відповідач в оскаржуваному рішенні, жодним чином не спростовують митної вартості, яка була зазначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування такої митної вартості. Позивач вважає спірне рішення про коригування митної вартості товарів протиправними та просить суд задовольнити позов.

20.11.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що відповідно до частини 2 статті 318 МК України, митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Вказує, що до митного контролю разом із митними деклараціями № 23UA86U4 від 16.05.2023, № 23UA22U3 від 05.09.2023, № 23UA50U9 від 20.09.2023 було подано зовнішньоекономічний контракт № 18/01/EW/2021 від 18.01.2021, термін дії якого закінчився 31 грудня 2022 року (відповідно до п.8 цього договору). Жодних додатків до контракту про продовження його терміну разом із зазначеними вище деклараціями до митного контролю не подавались. Звертає увагу на те, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності. Отже, чинний зовнішньоекономічний договір та за наявності додатки до нього є обов`язковими до подання для підтвердження митної вартості товару.

Крім того, ч. 3 ст. 53 МК України не передбачено обов`язок митного органу при витребуванні додаткових документів обґрунтовувати, які саме документи можуть усунути сумніви митниці у заявленій декларантом митній вартості товарів. Зважаючи на положення ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Посадові особи витребували лише ті документи, що передбачені ст. 53 МК України (для підтвердження цього в додатках до відзиву надавався скріншот з АСМО «Інспектор», де міститься зміст вимоги). Також, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 52 МК України декларант має право у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана. Декларант зазначеним правом не скористався та не звертався до митниці про надання йому інформації щодо причин, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Відповідач вважає, що документи, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, подані позивачем не в повному обсязі, складові митної вартості не можна вважати такими, що є документально підтверджені та піддаються обчисленню.

Відповідач переконаний, що вищенаведене, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, є підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю.

Зважаючи на викладене, Львівська митниця вважає, що спірне рішення та картка відмови прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягають скасуванню, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

18.01.2021 між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ГРУП 2020» та компанією «POLI-ECO TWORZYWA SZTUCZNE» sp. z o.o. було укладено контракт № 18/01/EW/2021 відповідно до якого Покупець зобов`язується оплачувати, а Продавець постачати на умовах цього Контракту Товари, виготовлені Продавцем: профілі та фурнітура із пластмаси ПВХ; зразки плінтусів із ПВХ; крайка ПВХ; підкладка РЕ під панелі іменовані надалі - Товар. Товар постачається партіями. Кількість та асортимент Товару по кожній партії погоджується сторонами на підставі замовлення розміщеного Покупцем та підтвердженого Продавцем.

18.10.2022 року між Позивачем та Продавцем укладено Додаток до Контракту, яким Сторони доповнили асортимент Товару згідно Договору, а саме: профілі і фурнітура із пластмаси ПВХ, зразки плінтусів із ПВХ, кромка ПВХ, підложка РЕ під панелі, підлогові панелі SPC та змінили порядок розрахунків вказавши, що оплата за Товар буде виконуватись шляхом 100% відстрочки на 45 днів від дати виставлення експортного інвойсу та 90 днів у разі першого постачання підлогових панелей SPC. Датою відвантаження вважається дата виставлення експортного інвойсу.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту від 18.01.2021 № 18/01/EW/2021 покупцем придбаний товар згідно Рахунку-фактури (інвойсу) від 31.08.2023 № на суму 5078,28 EUR.

Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 05.09.2023 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA22U3, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA22U3 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: - пакувальний лист б/н від 31.08.2023; - рахунок-фактура (інвойс) № від 31.08.2023; - автотранспортна накладна № 941540 від 01.09.2023; - сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AR 0328805 від 01.09.2023; - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 5408 від 01.09.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н 01.09.2023; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 18/01/EW/2021 від 18.01.2021; - договір (контракт) про перевезення № 01 від 02.01.2023; - договір (контракт) про перевезення № 54 від 31.08.2023; - копія митної декларації країни відправлення № 23PL412020E1076967 від 01.09.2023.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала позивачу запит (повідомлення) про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів від 05.09.2023 року з вимогою додати усі перелічені ст. 53 МК України документи.

У свою чергу, Декларант на вимогу надав додаткові документи: - експортний інвойс № від 31.08.2023 року; - сертифікат EUR.1 PL/MF/AR № 0328805 від 01.09.2023 року; - копію митної декларації країни відправлення 23PL412020E1076967 від 01.09.2023 року; - видаткову накладну № УТ -1736 від 25.08.2023 року; - видаткову накладну № УТ-1773 від 30.08.2023 року; - рішення суду № 380/19027/22 від 04.07.2023 року; - договір на транспортне обслуговування № 01 від 02.1.2023 року; - заявка на транспортні послуги № 54 від 31.08.2023 року; - рахунок № 5408 від 01.09.2023 року; - довідку від 01.09.2023 року; - прайс лист від 01.11.2022 року.

06.09.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2023/000220/2, в графі 33 якого було вказано:

«…До митного оформлення надано довідку про калькуляцію транспортних витрат б/н від 01.09.2023 згідно з якою відстань між п/п Рава-Руська та м.Львів складає 140 км (насправді 64 км), а відстань між м.Жари, РП та п/п Рава-Руська 700км (насправді 742 км), та рахунок на оплату транспортних витрат №5408 від 01.09.2023, який не відповідає вищезазначеним вимогам. Відповідно до даного рахунку витрати на перевезення вантажу по території Польщі за маршрутом м.Жари - п/ Рава-Руська (742 км) склали 16670грн (22 грн/км), а перевезення по території України за маршрутом п/п Рава-Руська - Львів (64км) склали 3330грн (51 грн/км), що викликає обґрунтовані сумніви у правильності такого розрахунку. Тобто, до митного оформлення не подано документально підтверджені відомості про вартість транспортних витрат; - У п.8.3 договору купівлі-продажу № 18/01/EW/2021 від 18.01.2021 зазначено його термін дії до 31.12.2022. Враховуючи зазначене, станом на дату митного оформлення даний договір є недійсним.

Таким чином, митницею встановлено відсутність основних документів, що підтверджують митну вартість товару (договір купівлі-продажу) та документів, що підтверджують складові митної вартості, а саме вартості транспортних послуг.

… Додатково декларантом повторно надано документи, що вже подавались до митного оформлення. Додатково надані документи не усувають та не роз`яснюють виявлені розбіжності……Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митному органі та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митному органі. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала: товар №1: МД № UA100380/2023/682691 від 08.08.2023р. дол/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту від 18.01.2021 № 18/01/EW/2021 покупцем придбаний товар згідно Рахунків-фактури (інвойсів) від 11.05.2023 № на суму 6771,00 EUR та від 11.05.2023 № на суму 38277,11 EUR.

Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 16.05.2023 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA86U4, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією № 23UA86U4 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: - пакувальний лист б/н від 11.05.2023; - рахунок-фактура (інвойс) № від 11.05.2023; - рахунок-фактура (інвойс) № від 11.05.2023; - автотранспортна накладна № 20230511 від 11.05.2023; - декларація про походження товару № від 11.05.2023; - сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AR 0328741 від 11.05.2023; - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 112 від 12.05.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н 12.05.2023; -зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 18/01/EW/2021 від 18.01.2021; - договір (контракт) про перевезення № 02 від 05.01.2023; - договір (контракт) про перевезення № 30 від 09.05.2023; - договір (контракт) про перевезення б/н від 04.08.2020; - копія митної декларації країни відправлення № 23PL412020E0563475 від 11.05.2023.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала позивачу запит (повідомлення) про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів від 16.05.2023 року з вимогою додати усі перелічені ст. 53 МК України документи.

У свою чергу, Декларант на вимогу надав документи: - експортний інвойс № від 11.05.2023 року; - експортний інвойс № від 11.05.2023 року; - сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 PL/MF/AR № 0328741 від 11.05.2023 року; - копію митної декларації країни відправлення 23PL412020E0563475 від 11.05.2023 року; - рахунок № 112 від 12.05.2023 року; - довідка від 12.05.2023 року; - заявка № 30 від 09.05.2023 року; - договір про перевезення № 02 від 05.01.2023 року; - прайс-лист від 01.08.2022 року; - замовлення від 11.05.2023 року; - договір транспортно-експедиційного обслуговування від 04.08.2020 року.

18.05.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2023/000096/1, в графі 33 якого було вказано:

«…Відповідно до п. 4.1. контракту №18/01/EW/2021 від 18.01.2021 Покупець відправляє Продавцю письмову заявку на поставку партії товару по факсу або по електронній пошті. Така заявка до митного оформлення не подавалась; - п.1 договору на транспортне обслуговування від 16.02.2021 №02 визначено, що Кількість та різновид вантажу, маршрути, вантажовіправники і вантажоодержувачі, графіки податі транспорту, строк виконання суми оплат фрахтів зазначаються в разових договорах-зявках на перевезення, які є невід`ємною частиною даного Договору. Такі договори-заявки до митного оформлення не подавались. - Вартість товару зазначена у митній декларації країни експорту № 23PL412020E0563475 від 11.05.2023 не відповідає вартості товару зазначеній у поданих рахунках-фактурах; - Встановлено розбіжності щодо реєстраційного номера т/з. У графі 18 МД, рахунку-фактурі №112 від 12.05.2023 та довідці калькуляції транспортних витрат від 12.05.2023 реєстраційний номер т/з вказано - DBL6LC5/DBL5V57, однак у CMR від 11.05.2023 № 20230511 та заявці на транспортні послуги №30 від 09.05.2023 зазначено DBL5RP9/DBL5V57; - у графі 16 та 23 CMR від 11.05.2023 № 20230511 відсутні підпис перевізника; Наданий договір транспортно-експедиційного обслуговування від 04.08.2020 укладено між ПП «Соломія» та ФОП ОСОБА_1 . Однак відповідно до штампу, послуги з перевезення надавались польським підприємством Inteka S.C. Таким чином, у поданих документах виявлено розбіжності щодо невключення до митної вартості всіх складових …

… Декларантом на вимогу надано цінник-прайс-лист від 01.08.2022, замовлення. Інші документи продубльовано. За результатами опрацювання додатково поданих документів встановлено наступне: поданий документ заказ ТОВ «СТАР ГРУП 2020» не містить найменування документу, підпису та назви особи, що його створила…Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митному органі та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митному органі. Використано метод 2ґ . Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA206070/2023/003699 від 24.04.2023 (2,33 дол.США за кг)».

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту від 18.01.2021 № 18/01/EW/2021 покупцем придбаний товар згідно Рахунку-фактури (інвойсу) від 18.09.2023 № на суму 13101,95 EUR.

Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 20.09.2023 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA50U9, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією № №23UA50U9 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: - пакувальний лист б/н від 18.09.2023; - рахунок-фактура (інвойс) № від 18.09.2023; - автотранспортна накладна № 820870 від 18.09.2023; - сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AR 0328810 від 15.09.2023; - сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AR 0328811 від 18.09.2023; -рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 5712 від 14.09.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н 04.09.2023; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 18/01/EW/2021 від 18.01.2021; - договір (контракт) про перевезення № 06 від 05.04.2023; - договір (контракт) про перевезення № 56 від 13.09.2023; - копія митної декларації країни відправлення № 23PL412020E1156966 від 18.09.2023.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала позивачу запит (повідомлення) про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів від 20.09.2023 року з вимогою додати усі перелічені ст. 53 МК України документи.

У свою чергу, Декларант на вимогу надав документи: - експортний інвойс № від 18.09.2023 року; - сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 № PL/MF/AR 0328811 від 18.09.2023 року; - копію митної декларації країни відправлення 23PL412020E1156966 від 18.09.2023 року; - видаткову накладну № УТ-1736 від 25.08.2023 року; - видаткову накладну № УТ-1773 від 30.08.2023 року; - рішення суду № 380/19027/22 від 04.07.2023 року; - договір транспортно-експедиційних послуг по перевезенню №03/2019 від 03.02.2019 року; - заявку на транспортні послуги № 56 від 13.09.2023 року; - рахунок № 5712 від 14.09.2023 року; - прайс-лист від 01.11.2022 року.

21.09.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2023/000252/2, в графі 33 якого було вказано:

«…За результатами встановлено наступне: у п.1.1. Контракту "Предмет контракту" товар "покриття для підлоги" відсутній. Вартість товару, зазначена у митній декларації країни експорту № 23PL412020E0563475 від 11.05.2023, не відповідає вартості товару, зазначеній у поданих рахунках-фактурах; - У п.8.3. договору купівлі-продажу № 18/01/EW/2021 від 18.01.2021 зазначено, що його термін дії до 31.12.2022. Враховуючи положення договору купівлі-продажу, станом на дату митного оформлення даний договір є недійсним; Таким чином, митницею встановлено відсутність основних документів, що підтверджують митну вартість товару (договір купівлі-продажу) та документів, що підтверджують складові митної вартості…Додатково декларантом надано застарілий прайс-лист від 24.10.2022, видаткові накладні, договір на траспортно-експедиційні послуги. Додатково надані документи не усувають та не роз`яснюють виявлені розбіжності…Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митному органі та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митному органі. Застосовано метод 2ґ (ст.64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала; для товару №2 МД №UA100380/2023/682691 від 08.08.2023р., 2,32 дол/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту від 18.01.2021 № 18/01/EW/2021 покупцем придбаний товар згідно Рахунку-фактури (інвойсу) від 12.10.2023 № на суму 5078,25 EUR.

Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 16.10.2023 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA98U3, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією № №23UA98U3 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: - рахунок-фактура (інвойс) № від 12.10.2023; - автотранспортна накладна № 939178 від 12.10.2023; - сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AR 0328852 від 13.10.2023; - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 6353 від 12.10.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н 12.10.2023; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 18/01/EW/2021 від 18.01.2021; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 18.10.2022; - договір (контракт) про перевезення № 01 від 02.01.2023; - договір (контракт) про перевезення № 64 від 11.10.2023; - копія митної декларації країни відправлення № 23PL412020E1281878 від 12.10.2023.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала позивачу запит (повідомлення) про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів від 16.10.2023 року з вимогою додати усі перелічені ст. 53 МК України документи.

У свою чергу, Декларант на вимогу надав документи: рішення суду №380/19027/22 від 04.07.2023 року та прайс-лист від 01.11.2022 року. Інших документів для підтвердження митної вартості не було.

16.10.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2023/400249/2, в графі 33 якого було вказано:

«…За результатами встановлено наступне: - у п.1.2. Контракту зазначено, що Кількість та асортимент товару у кожній партії узгоджується сторонами на підставі замовлення, яке надсилається Покупцем та підтверджується Продавцем. Замовлення до митного оформлення не надано; - у п.2.2. Контракту зазначено, що одиничні ціни на одиницю товару вказані у прайс-листі, який є додатком №1 до Контракту. Додаток до митного оформлення не надано; - у договорі на транспортне обслуговування та заявці на перевезення відсутня юридична адреса сторони-перевізника.

Таким чином, митницею встановлено відсутність основних документів, що підтверджують митну вартість товару (договір купівлі-продажу) та документів, що підтверджують складові митної вартості…

…Додатково декларантом надано застарілий прайс-лист від 24.10.2022, інші документи дублюють надані при митному оформленні. Додатково надані документи не усувають та не роз`яснюють виявлені розбіжності…Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митному органі та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митному органі. Застосовано метод 2ґ (ст.64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала; для товару №2 МД №UA100380/2023/682691 від 08.08.2023р., 2,32 дол/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач з спірними рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що суперечить поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Митний кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною 1 ст. 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 МК України).

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом подання за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні.

Слід зауважити, що митним законодавством передбачена ціла система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Пріоритетним до застосування є саме основний метод, що обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові по справі №826/17509/16 від 09.02.2021.

Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи, закріплені приписами п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.58 МК України, основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Основний метод, не застосовується в конкретних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до ч. 2 МК України). Кожен із вище означених випадків може бути як самостійною підставою для незастосування основного методу, так й розглядатися в їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Тобто, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За змістом ст. 53 МК України законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказане узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Судом встановлено, що при митному оформленні товару позивач надав наявні у нього документи, що визначені ч. 2 ст. 53 МК України, та зазначені судом вище.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Необхідно зазначити, що витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 22.04.2021 у справі № 810/3397/16 та від 18.08.2021 у справі №821/1050/17.

Суд зазначає, що відповідачем витребувані додаткові документи, проте жодних зазначень про наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, відповідний протокол не містить.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як встановлено судом, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.

Частиною другою статті 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2)наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17, згідно з яким декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

1. Щодо зазначених відповідачем в рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2023/000220/2 порушень, необхідно відмітити наступне.

Суд зауважує, що у рішенні про коригування митної вартості митний орган встановив розбіжності у документах на підтвердження транспортних витрат декларанта, а саме митний орган виокремив, що «до митного оформлення надано довідку про калькуляцію транспортних витрат б/н від 01.09.2023 згідно з якою відстань між п/п Рава-Руська та м.Львів складає 140 км (насправді 64 км), а відстань між м.Жари, РП та п/п Рава-Руська 700км (насправді 742 км), та рахунок на оплату транспортних витрат №5408 від 01.09.2023, який не відповідає вищезазначеним вимогам. Відповідно до даного рахунку витрати на перевезення вантажу по території Польщі за маршрутом м.Жари - п/ Рава-Руська (742 км) склали 16670грн (22 грн/км), а перевезення по території України за маршрутом п/п Рава-Руська - Львів (64км) склали 3330грн (51 грн/км), що викликає обґрунтовані сумніви у правильності такого розрахунку. Тобто, до митного оформлення не подано документально підтверджені відомості про вартість транспортних витрат».

Судом встановлено, що позивачем укладений з ПП «ВМВ-Транс» Договір на транспортне обслуговування від 02.01.2023 №01.

Відповідно до п.1 Договору Перевізник доручає, а замовник бере на себе зобов`язання здійснювати завантаження автомобілів ПЕРЕВІЗНИКА. Конкретні умови завантажень зазначаються в разових договорах-заявках на перевезення, які передаються по факсимільному зв`язку. Кількість та різновид вантажу, маршрути, вантажовідправники і вантажоодержувачі, графік подачі транспорту, строки виконання, суми оплат фрахтів зазначаються в разових договорах-заявках на перевезення, які є невід`ємного частиною даного Договору і надаються ЗАМОВНИКОМ ПЕРЕВІЗНИКУ перед кожним конкретним перевезенням або групою перевезень. Договір-заявка на перевезення повинен бути укладений в письмовій формі і завірений печатками ПЕРЕВІЗНИКА і ЗАМОВНИКА.

Ціни, що відповідають конкретному перевезенню вказуються в разових договорах-заявках, які є невід`ємною частиною даного Договору. Ціни є договірними і визначаються виходячи з актуальної ситуації на транспортному ринку і об`єма транспортно-експедиційних послуг (п.3.2, 3.3 Договору).

Згідно наданої до митного оформлення заявки на транспортні витрати від 31.08.2023 №54 вартість фрахту та умови оплати 20000 грн (передоплата).

Суд відмічає, що з метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової на заявлених комерційних умовах за МД №23UA22U3, до митного контролю, окрім Договору на транспортне обслуговування та заявки, позивачем було надано :

- рахунок на оплату від 01.09.2023 №5408 на суму 20000,00 грн, відповідно до якого декларанту надаються послуги: автоперевезення за маршрутом м.Жари (Польща) м/п Рава-Руська ( НОМЕР_1 /ВС5264ХО Страхування вантажу не проводилось 16670,00 грн; міжнародні автоперевезення за маршрутом м/п Рава Руська м.Львів 3330,00 грн);

- довідку калькуляції транспортних витрат від 01.09.2023 надану ПП «ВМВ-Транс».

Під час опрацювання документів митним органом було встановлено, що протяжність маршрутів, за якими було надано послуги транспортування товару, відрізняється від показників протяжності маршрутів, визначених у довідці калькуляції транспортних витрат від 01.09.2023.

Поряд з цим, суд відмічає, що у заявці на транспортні витрати та рахунку-фактурі Перевізником чітко визначена сума транспортних витрат 20000,00 грн, з яких сума транспортування за межами України - 16670,00 грн.

Відтак, позивач не може ставити під сумнів правильність розрахунку суми транспортних витрат та які саме чинники впливають на розподіл кілометражу у такий спосіб.

Таким чином вартість перевезення є підтвердженою, а документи надані до митного оформлення в сукупності дозволяють перевірити достовірність декларування витрат на транспортування.

Окремо суд зауважує, що зазначена в митній декларації №23UA22U3 митна вартість імпортованого позивачем товару 217449,20 грн., крім загальної вартості товару за контрактом 5078,25 EUR, включає в себе вартість транспортних та експедиторських послуг 16670,00 грн.

Декларантом надано достатньо документів, які відображають вартість послуг з перевезення, в той час як митним органом помилково зазначено про не подання до митного оформлення документів щодо транспортування товару.

Стосовно твердження митниці про недійсність на дату митного оформлення договору купівлі-продажу № 18/01/EW/2021 від 18.01.2021, суд зазначає, що згідно картки відмови у прийнятті митної декларації № UA209140/2023/000700 позивачем до митного оформлення було подано зовнішньоекономічний договір від 18.01.2021 №18/01/EW/2021, термін дії якого закінчився 31 грудня 2022 року (відповідно до п.8 цього договору).

Однак, до позовної заяви позивачем долучено Додаток від 18.10.22 до Контракту №18/01/EW/2021, яким внесено зміни до п.8.3 Контракту, та визначено строк дії Контракту до 31.12.2024.

Суд зауважує, що вказаний додаток до митного оформлення не подавався, проте, під час витребування документів, у випадку встановлення нечинності поданого Контракту, митний орган не позбавлений права витребування чинного Контракту. Проте, у повідомленні декларанту, митний орган не зазначив, які саме недоліки чи розбіжності містяться у поданих документах.

2. Щодо зазначених відповідачем в рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2023/000096/1 порушень, необхідно відмітити наступне.

З приводу твердження митного органу про те, що «відповідно до п. 4.1. контракту №18/01/EW/2021 від 18.01.2021 Покупець відправляє Продавцю письмову заявку на поставку партії товару по факсу або по електронній пошті. Така заявка до митного оформлення не подавалась», суд зауважує, що ст.53 МК України визначено перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає заявок (замовлень) чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому згідно з ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відтак суд погоджується із позивачем, що замовлення (заявка) до Контракту не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару, оскільки у заявці (замовленні) може міститися лише інформація про кількість та асортимент товару, який замовляє ТОВ. І така заявка не має вплив на числові визначення митної вартості. Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до зовнішньоекономічного контракту.

Крім того, суд не погоджується із посиланням відповідача на те, що .. вартість товару зазначена у митній декларації країни експорту № 23PL412020E0563475 від 11.05.2023 не відповідає вартості товару зазначеній у поданих рахунках-фактурах…, як на підставу для коригування митної вартості, оскільки, експортна декларація - це митний документ, що підтверджує експорт товарів з країн Європейського Союзу законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну- імпортер. Декларантом було надано митну декларацію країни відправлення 23РL412020Е0563475 від 11.05.2023, яка давала змогу ідентифікувати імпортований товар та підтвердити факт постачання товару. При цьому, покупець не несе відповідальності за правильність внесення відомостей в декларації країни відправлення.

Також суд критично ставиться до твердження відповідача про те, що договори-заявки на транспорте обслуговування до митного оформлення не подавались, оскільки згідно картки відмови у прийнятті митної декларації № UA209190/2023/000256 така заявка від 09.05.2023 №30 до митного оформлення надавалась.

Крім того, митний орган серед іншого зазначає, що однією із підстав неможливості підтвердити числові значення складових митної вартості товару є те, що у рахунку-фактурі № 112 від 12.05.2023 року та довідці калькуляції транспортних витрат від 12.05.2023 року реєстраційний номер транспортного засобу відрізняється від номеру транспортного засобу вказаного у CMR № 20230511 від 11.05.2023 року та заявці на транспортні послуги № 30 від 09.05.2023 року.

Втім, суд зауважує, що митний орган не вказує, яким чином номер транспортного засобу перевізника впливає на числове значення складових митної вартості Товару. Тому, суд залишає поза увагу дане твердження митного органу, оскільки такі відомості як номер транспортного засобу, за умови наявності інших документів, які підтверджують ціну товару, не впливають на повноту або достовірність відомостей про митну вартість відповідного Товару.

З приводу твердження митного органу про відсутність документів, які підтверджують договірні відносини з польським підприємством Inteka S.C. суд зазначає таке.

05.01.2023 між позивачем (Замовник) та МПП «Соломія» (Експедитор) укладено договір на транспортне обслуговування №02.

Згідно із п.1 Договору ЕКСПЕДИТОР доручає, в ЗАМОВНИК бере на себе зобов`язання здійснювати завантаження автомобілів ЕКСПЕДИТОРА. Конкретні умови завантажень зазначаються в разових договорах-заявках на перевезення, які передаються по факсимільному зв`язку. Кількість та різновид вантажу, маршрути, вантажовідправники і вантажоодержувачі, графік подачі транспорту, строки виконання, суми оплат фрахтів зазначаються в разових договорах-заявках на перевезення, які є невід`ємною частиною даного Договору і надаються ЗАМОВНИКОМ ЕКСПЕДИТОРУ перед кожним конкретним перевезенням або групою перевезень. Договір-заявка на перевезення повинен бути укладений в письмовій формі і завірений печатками ЕКСПЕДИТОРА і ЗАМОВНИКА. Сторони визнають юридичну силу договору-заявки на перевезення, переданого за допомогою факсимільного зв`язку.

Тобто, МПП «Соломія» є основним експедитором, який здійснює організацію перевезення вантажу за узгодженим маршрутом та для виконання своїх зобов`язань перед ТОВ «Смарт Груп 2020» та може залучати інших перевізників.

Згідно заявки на транспортні послуги від 09.05.2023 №30 перевезення вантажу проводилось транспортним засобом DBL5RP9/DBL5V57.

Відповідно до рахунку-фактури від 12.05.2023 №112 МПП «Соломія» на виконання вимог заявки №30 надає позивачу наступні послуги: транспортно-експедиційне обслуговування поза митним кордоном України 37000,00 грн; - транспортно експедиційне обслуговування на території України 13000,00 грн.

Доказів понесення позивачем інших витрат пов`язаних з транспортуванням, навантаженням, обробкою, відповідачем та судом не встановлено.

Таким чином вартість перевезення є підтвердженою, а документи надані до митного оформлення в сукупності дозволяють перевірити достовірність декларування витрат на транспортування.

Декларантом надано достатньо документів, які відображають вартість послуг з перевезення, в той час як митним органом помилково зазначено про невключення до митної вартості всіх складових.

3. Щодо зазначених відповідачем в рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2023/000252/2 порушень, необхідно відмітити наступне.

У вказаному рішенні митний орган зазначає, що «у п.1.1. Контракту "Предмет контракту" товар "покриття для підлоги" відсутній».

Суд зауважує, що згідно п.2.1 Контракту, кількість та тип товару, ціни та остаточна вартість кожної партії вказується в інвойсі-фактурі, яка є невід`ємною частиною Контракту.

Суд зауважує, що позивачем заявлено до митного оформлення товар, перелік та кількість якого повністю співпадає з інформацією, зазначеною в інвойсі № від 18.09.2023.

Іншим підставам для коригування митної вартості судом була надана оцінка вище та не потребує повторенню.

4. Щодо зазначених відповідачем в рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2023/400249/2 порушень, необхідно відмітити наступне.

Із приводу твердження митного органу про те, що «у п.1.2. Контракту зазначено, що Кількість та асортимент товару у кожній партії узгоджується сторонами на підставі замовлення, яке надсилається Покупцем та підтверджується Продавцем. Замовлення до митного оформлення не надано», суд зауважує, що ст.53 МК України визначено перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає заявок (замовлень) чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому згідно з ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відтак суд погоджується із позивачем, що замовлення (заявка) до Контракту не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару, оскільки у заявці (замовленні) може міститися лише інформація про кількість та асортимент товару, який замовляє ТОВ. І така заявка не має вплив на числові визначення митної вартості. Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до зовнішньоекономічного контракту.

Також, у рішенні про коригування митної вартості митний орган вказує, що декларантом, в порушення п.2.2 Контракту не надано додатку №1 до Контракту, у якому вказані одиничні ціни на одиницю товару.

Поряд з цим, суд зауважує, що разом із відзивом відповідачем надано пакет документів, який надавався декларантом під час митного оформлення. З долучених документів судом встановлено, що позивачем надавалось до митного органу «Додаток №1 до контракту №18/01/EW/2021 Цінник/Cennik діючий з 01.11.2022», який і є прайс-листом та містить назву та ціну на кожну одиницю товару.

Суд критично оцінює посилання митного органу, як на підставі для коригування митної вартості, те, що у договорі на транспортне обслуговування та заявці на перевезення відсутня юридична адреса сторони-перевізника, оскільки митним органом не доведено як саме наявність чи відсутність реквізитів на транспортних документах впливають на визначення транспортної складової, яка включається до митної вартості товару.

При цьому митний орган не звернув увагу на інші подані позивачем документи, які відображають вартість послуг з перевезення, які в сукупності повністю відображають транспортну складову митної вартості.

З урахуванням наведеного, а також відсутність будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, суд вважає, що позивачем для митного оформлення було надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Частиною 2 стаття 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Зазначені висновки випливають, зокрема, з приписів пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, за яким у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, відображеною у постанові від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та у постанові від 04.11.2021 у справі №120/2634/19-а.

Як вбачається зі змісту графи 33 рішень про коригування митної вартості:

- № UA209000/2023/000220/2, то за результатами проведеної консультації, митну вартість товару №1 скориговано та визначено за резервним методом на підставі митної декларації від 08.08.2023 №UA100380/2023/682691, однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №1, різні матеріал з якого виготовлений товар, різні виробники. Крім того по декларації яка бралась відповідачем товар №1 оформлявся по 6 (резервному) методу (гр.43), що свідчить про здійснення коригування митної вартості товарів, за даним товаром;

- № UA209000/2023/400249/2, то за результатами проведеної консультації, митну вартість товару №1 скориговано та визначено за резервним методом на підставі митної декларації від 08.08.2023 №UA100380/2023/682691, однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №1, різні матеріал з якого виготовлений товар, різні виробники. Крім того по декларації яка бралась відповідачем товар №1 оформлявся по 6 (резервному) методу (гр.43), що свідчить про здійснення коригування митної вартості товарів, за даним товаром;

- № UA209000/2023/000096/1, то за результатами проведеної консультації, митну вартість товару №5 скориговано та визначено за резервним методом на підставі митної декларації від 24.04.2023 №UA206070/2023/003699, однак товар по декларації яка бралась відповідачем оформлявся по 6 (резервному) методу (гр.43), що свідчить про здійснення коригування митної вартості товарів, за даним товаром;

- № UA209000/2023/000252/2, то за результатами проведеної консультації, митну вартість товару №2 скориговано та визначено за резервним методом на підставі митної декларації від 08.08.2023 №UA100380/2023/682691, однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №1, різні матеріал з якого виготовлений товар, різні виробники. Крім того по декларації яка бралась відповідачем товар №1 оформлявся по 6 (резервному) методу (гр.43), що свідчить про здійснення коригування митної вартості товарів, за даним товаром.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15, висловив позицію, згідно з якою у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Таким чином суд вважає, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованих товарів всі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товарів та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними доказами не спростував доводи позивача про правильність визначення ним митної вартості за основним методом та не довів наявність у митного органу належних підстав для коригування митної вартості товару.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що оскаржуване рішення митний орган прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивач неправильно визначив митну вартість товарів.

За таких обставин суд задовольняє вимоги позивача у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за подання до суду даного позову позивачу необхідно було сплатити судовий збір за одну вимогу майнового характеру. При цьому розрахунок належного до сплати судового збору при оскарженні рішень про коригування митної вартості товарів має здійснюватися виходячи з суми різниці митних платежів та інших податків, яку позивач має доплатити (зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.03.2020 р. по справі справа №1.380.2019.001962).

Розмір судового збору у зв`язку з поданням до суду суб`єктом владних повноважень, юридичною особою позову майнового характеру складає - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, судовий збір за подання позовної зави становить 3028,00 грн (55134,67 грн (сума митних платежів, які позивач мав доплатити на підставі рішення про коригування митної вартості) х 1,5% = 827,02 грн) один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, згідно платіжної інструкції від 18.10.2023 №1187 позивачем сплачена сума 10736,00 грн, призначення платежу: судовий збір за позовом ТОВ «СТАР ГРУП 2020», Львівський окружний адміністративний суд.

Відповідно до положень ст.7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З урахуванням наведених норм законодавства при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь позивача суму судового збору 3028,00 грн (сума яка підлягала сплаті за подання позовної заяви).

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості від 06.09.2023 №UA209000/2023/000220/2.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості від 18.05.2023 №UA209000/2023/000096/1.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості від 21.09.2023 №UA209000/2023/000252/2.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості від 16.10.2023 №UA209000/2023/400249/2.

Стягнути з Львівської митниці (, 79000, м.Львів, вул.Костюшка,1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ГРУП 2020» (, 82600, Львівська область, Стрийський район, м.Сколе, вул. Данила Галицького, буд.1а, кв.4) сплачений судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяМорська Галина Михайлівна