Справа № 320/11758/24
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відвід (самовідвід) судді

16 квітня 2024 року №320/11758/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши в порядку письмового провадження питання про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Державної судової адміністрації України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (; м. Київ, вул. Жилянська, 58-Б, інд. 01601), Державної судової адміністрації України (; м. Київ, вул. Липська 18/5, інд. 01601), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) щодо невиплати в повному обсязі винагороди присяжному Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 за час виконання обов`язків присяжного у суді та нарахування винагороди у меншому розмірі від встановленого законом про судоустрій;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) провести донарахування та виплату винагороди присяжному Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , згідно вимог статей 43, 130 Конституції України, статей 68, 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням п. 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення», п. 2 Порядку виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному за час виконання ним обов`язків у суді, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 05.10.2016р. №198, раніше виплачених сум та з відрахуванням податків і зборів відповідно до законодавства, розраховану виходячи з посадового окладу судді місцевого суду (із застосуванням відповідного регіонального коефіцієнту 1,25) з урахуванням фактично відпрацьованого часу, з 1 січня 2018 року: 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року - 1762 гривень; з 1 січня 2019 року: 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року - 1921 гривень; з 1 січня 2020 року: 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року - 2102 гривень; з 1 січня 2021 року 2270 гривень; з 1 січня 2022 року - 2481 гривень; з 1 січня 2023 року - 2684 гривень; з 1 січня 2024р. - 3028 гривень;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) щодо ненадання мені ( ОСОБА_1 ) у визначені ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» і ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» строки повної відповіді на пункти два, три, чотири, запиту від 12.04.2023р. (вх.№К-23-23 13.04.2023р.) та за результатами неналежного розгляду з даного приводу скарг від 19.05.2023р. (вх.№К-23 22.05.2023р.) і від 08.09.2023р. (вх. №К104-23 08.09.2023р.), порушення п`ятнадцятиденного та місячного терміну розгляду скарги від 08.09.2023р. (вх.№К104-23 08.09.2023р.), необ`єктивного, невсебічного і несвоєчасного її розгляду, не усунення причин та умов, які сприяли порушенню законодавства України, конституційних прав і законних інтересів, не виконання рекомендації Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо надсилання мені ( ОСОБА_1 ) листа від 12.05.2023р. №03-15/963/23, інформації про дати отримання Територіальним управлінням від суду підтвердження виконання мною (ним) обов`язків присяжного у суді та здійснення перерахування коштів на мою (його) користь, копій розрахункових листів за 2018-2023 роки щодо здійснених мені ( ОСОБА_1 ) виплат;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) надати ( ОСОБА_1 ) відповідь: коли Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області отримувало від суду підтвердження виконання мною ( ОСОБА_1 ) обов`язків присяжного у суді, надати розрахункові листи за 2018-2023 роки по здійсненим мені (йому) виплатам та копії звернень до суду для отримання підтвердження виконання мною (ним) обов`язків присяжного 2018-2023 роках, утриматися від порушення законодавства про звернення громадян, конституційних прав і законних інтересів громадян України;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) щодо порушення вимог ст. 1, ч. 1 ст. 2, п. 1, ч. 1 ст. 3, ст. 4, п. 2 ч. 1 ст. 5, п. 1, 6 ч. 1 ст. 14, ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» по розгляду мого ( ОСОБА_1 ) запиту від 01.11.2023р. (вх.№інф/К54-23) і вимог ст.ст. 15, 20 Закону України «Про звернення громадян» по розгляду заяви від 09.11.2023р. (вх.№ел2039/23) та ненадання на неї відповіді, надання недостовірної інформації на запит у листі від 08.11.2023р. №інф./К54-23-55/23, що у Територіального управління не відображена та не задокументована будь-якими засобами чи на будь-яких носіях запитувана інформація, невиконанні начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області ОСОБА_2 доручення керівника ДСА України наданого у листі №К2530-23-2701/23 від 06.12.2023р. щодо невідкладного відновлення мого ( ОСОБА_1 ) конституційного права та забезпечення розгляду запиту на публічну інформацію від 01.11.2023р., ненадання копій кошторисів за 2018-2024 роки до 11.01.2024р., ненадання відповіді на запит від 26.12.2023р., надання повної інформації на запит від 04.01.2024р. вх.№інф.К1-24, надання неправдивої інформації у листі від 12.01.2024р. вих.№К2-24-3/24, що підтвердження обов`язків присяжного ОСОБА_1 , у вигляді довідки підписаної головуючим суддею у справі за участю присяжного, про виконання/невиконання присяжним обов`язків у суді із зазначенням фактично відпрацьованого часу та табель обліку робочого часу, по справі №369/13644/23 (за виконання обов`язків присяжного 07.11.2023) станом на дату надання цієї відповіді до територіального не надходили та не надання інформації щодо виконання обов`язків присяжного у суді 09.02.2023р. по справі №369/17272/21 на третій пункт запиту до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській від 05.01.2024р.;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ), надати відповідь на заяву від 09.11.2023р. (вх.№ел2039/23) повідомивши про наявність кошторисних призначень та відкритих асигнувань для здійснення перерахування коштів на користь присяжних через відповідні органи Державної казначейської служби України у 2018-2023 роках, надати повну відповідь на запити від 01.11.2023р. вх.№інф./К54-23 і від 04.01.2024р. вх.№К1-24 про щомісячні розписи видатків на фінансування Києво-Святошинського районного суду Київської області та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області у 2018-2023 роках, надати відповідь на мої ( ОСОБА_1 ) запити від 04.01.2024р. вих.№еп26/24, від 26.12.2023р., надати повну інформацію на запит від 04.01.2024р. вх. №інф.К1-24, неухильно дотримуватись вимог ст. 40 Конституції України, Законів України «Про доступ до публічної інформації» і «Про звернення громадян»;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ), в недотриманні вимог п. 4, 6 Порядку виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному за час виконання ним обов`язків у суді, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 05.10.2016р. №198;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) дотримуватись вимог Порядку виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному за час виконання ним обов`язків у суді, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 05.10.2016р. №198, діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Державної судової адміністрації України (ідентифікаційний ) щодо невсебічного, необ`єктивного розгляду моєї ( ОСОБА_1 ) скарги від 01.11.2023р. (вх.№2462-23 02.11.2023р.), не вжиття заходів до припинення неправомірних дій посадових осіб ТУ ДСА України в Київській області, не усунення причин, що їх породжують та умов, які сприяли порушенням законодавства України, не забезпечення поновлення порушених прав і законних інтересів на виплату в повному обсязі мені ( ОСОБА_3 ) винагороди за відпрацьований час виконання обов`язків присяжного в Києво-Святошинському районному суді Київської області, згідно норм ст.ст. 3, 8, 19, 40, ч. 4 ст. 43, ч. 5 ст. 124, ч. 1 ст. 127, ст. 130 Конституції України, ст. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 1 ст. 15, ст. 68, ст. 135, ч. 4 ст. 151 Закону №1402-VIII, ч. 1 ст. 4, ч. 1, 2 ст. 8, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 64, п. 1, 5, 7 ч. 2 ст. 65, ч. 3, 5 ст. 66 Закону «Про державну службу», п.2, 4, 6, 8 Порядку виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному за час виконання ним обов`язків у суді, затверджений наказом Державної судової адміністрації України 05.10.2016 №198, ст.ст. 4, 18-19 Закону України «Про звернення громадян», ігнорування правового висновку Верховного Суду по справі №360/503/21 щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України (ідентифікаційний ) дотримуватись норм Конституції України, Законів України «Про судоустрій і статус суддів», «Про державну службу», «Про звернення громадян», Порядку виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному за час виконання ним обов`язків у суді, затверджений наказом Державної судової адміністрації України 05.10.2016 №198;

- стягнути на мою ( ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) користь з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) 124170 (сто двадцять чотири тисячі сто сімдесят) гривень та з Державної судової адміністрації України (ідентифікаційний ) 62085 (шістдесят дві тисячі вісімдесят п`ять) гривень, на відшкодування моральної шкоди, заподіяної їхніми протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю;

- стягнути солідарно з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) та Державної судової адміністрації України на мою ( ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) користь всі судові витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту для прибуття до суду та компенсацію за втрачений заробіток, який обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку і за відрив від звичайних занять, що обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати, за рахунок бюджетних асигнувань вказаних суб`єктів владних повноважень;

- винести окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії та бездіяльність яких визнаються протиправними і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) та Державну судову адміністрацію України (ідентифікаційний ) подати звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Панченко Н.Д.) від 21 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху і встановлений позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

05.04.2024 через систему "Електронний суд" позивач направив заяву про відвід судді Панченко Н.Д., що зареєстрована 05.04.2024 та передана судді для розгляду 05.04.2024.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що на його думку і переконання, відповідно ст. 34 Конституції України, суддя КОАС Н.Д.Панченко умисно або внаслідок недбалості прийняла ухвалу від 21.03.2024 по справі №320/11758/24 із свідомим порушенням норм Конституції та законів України, вказаних у його позовній заяві від 19.01.2024, незаконно відмовила в доступі до правосуддя, істотно порушила норми процесуального права, порушила засади рівності, допустила порушення прав людини і основоположних свобод, визначених вищевказаними нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенції про захист заробітної плати №95, що порочить звання судді та підриває авторитет правосуддя. Позивач вказує, що недовіряє судді після вчинення нею істотного порушення норм процесуального права, оскільки нею не зазначено мотивів відхилення його аргументів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Панченко Н.Д.) від 05 квітня 2024 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді від 05.04.2024 року. Матеріали адміністративної справи № 320/11758/24 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід відповідно до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Скрипка І.М.) від 08 квітня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. в адміністративній справі № 320/11758/24 відмовлено.

Проте, після повернення справи після розгляду питання про відвід судді, суддею Панченко Н.Д. подано заяву про самовідвід у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , який виступає позивачем у справі № 320/11758/24 висловив недовіру складу суду та вважає, що суддя перешкоджає доступу до правосуддя, ігнорує його права на справедливий суд і ефективний засіб юридичного захисту, дискримінує за ознакою майнового стану.

Розглянувши заяву про самовідвід суд зазначає наступне.

Приписами частини першої, третьої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частинами першою, другою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України унормовано, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Статтею 2 Закону України 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також "ЄСПЛ") є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина перша статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі Comte, Va№ Leuve№ i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі П`єрсак проти Бельгії (Piersac vs Belgium) ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

У такому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Хаушильд проти Данії зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі Фей проти Австрії ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві, повинні викликати в учасників процесу.

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstei№ v. Switzerla№ d) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain ), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Такі ж самі висновки містяться також в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02).

В той же час реалізація принципу верховенства права, визначеного статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо самовідводу.

Суддя Панченко Н.Д. вважає, що її поведінка не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що вона не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи № 320/11758/24.

Той факт, що суддя Панченко Н.Д. залишила позовну заяву без руху не може бути підставами для обґрунтованих об`єктивних сумнівів у небезсторонності чи браку неупередженості у судді.

Однак, враховуючи значення, яке має вирішення справи № 320/11758/24 для позивача, а також для того, щоби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді-доповідача під час вирішення справи № 320/11758/24, суд вважає, що подана заява судді про самовідвід є вмотивованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 39-41, 241-243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Панченко Н.Д. задовольнити.

Передати адміністративну справу № 320/11758/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Державної судової адміністрації України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання суддею та не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.