Справа № 603/538/23
Суддя: Галіян І. М.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/538/23
Провадження № 2-а/603/4/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2024 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

секретар судового засідання Б`єля Д. С.,

за участі представника відповідача Мартинюка З. І. (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 7 від 25.09.2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 47 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вказана постанова є незаконною, оскільки він не порушував вимоги ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 65, ч. 1 ст. 19 Кодексу України «Про надра», а до постанови не долучено жодних доказів на підтвердження його вини. Оскаржувана постанова, як і протокол на підставі якого вона винесена, не містить інформації про час вчинення ним правопорушення, про вилучені речі, що були знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, а також інформації про свідків, які б підтвердили викладені у постанові обставини. В матеріалах справи, окрім того, відсутні докази того, що він здійснив видобування каменю вапняку об`ємом саме 2,853 м3. З огляду на наведені обставини просить скасувати вищевказану постанову.

У відзиві на позовну заяву відповідач Державна екологічна інспекція у Тернопільській області заперечили проти задоволення позову ОСОБА_1 , винесену стосовно позивача постанову вважають законною та обґрунтованою. Відповідач вказує, що 18.08.2023 року на адресу інспекції із сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) (далі СПД № 1 (м. Монастириська) надійшли матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_1 , серед яких постанова про закриття кримінального провадження від 29.07.2023 року за фактом незаконного видобування ОСОБА_1 корисних копалин каменю вапняку об`ємом приблизно 3 м3 (2,853 м3). Досудовим розслідуванням встановлено, що земельна ділянка, на якій позивач здійснював незаконне видобування корисних копалин, відноситься до земель комунальної власності Монастириської міської ради Тернопільської області та не перебуває у користуванні ОСОБА_1 , а видобутий позивачем камінь є гірською (геологічною) породою вапняком і згідно із розрахунком, проведеним державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області, його вартість становить 13 523,60 грн. Оскільки у діях ОСОБА_1 були відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 47 КУпАП. Відповідач, окрім того, звертає увагу на те, що речові докази у вищевказаному кримінальному провадженні (кирка, лом, сапа, лопата, кувалда, ручні тачки, каміння різних форм та розмірів, трактор з причепом) були вилучені у ОСОБА_1 та передані на зберігання до СПД № 1 (м. Монастириська).

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Андрусенко І. Я. в судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслав на адресу суду додаткові пояснення по справі, в яких просить розглянути справу за їхньої відсутності, а також вказує, що ОСОБА_1 не добував вапняк, оскільки вищевказане каміння самостійно відшарувалося від скелі із вапняком. Представник позивача, окрім того, звертає увагу на те, що до матеріалів справи не долучено доказів, що на арешт-майданчик було доставлено іншу частину каміння, виявленого на місці події, як і не долучено доказів його опечатування. Посилаючись на те, що відповідач неправильно встановив обставини справи і під час винесення оскаржуваної постанови не дотримався встановленого законом порядку її винесення, просить скасувати спірну постанову, а справу направити на новий розгляд.

У попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що у червні 2023 року заїхав на кар`єр, розташований за межами с. Гончарівка, де мав намір набрати каміння вапняку. Після того, як він завантажив причіп свого трактора каменем, до нього підійшли працівники поліції. Позивач вказав, що завантажений на причіп вапняк вже був на землі в кар`єрі, оскільки каміння обвалилося після дощу, а він його лише подрібнив. Водночас те каміння, що знаходилось поруч трактора, на причіп завантажили самі поліцейські. Також ОСОБА_1 пояснив, що долучені до матеріалів кримінального провадження письмові пояснення написані від його імені поліцейським і він підписав їх не читаючи.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Андрусенко І. Я. у попередньому судовому засіданні підтримав позов та зазначив, що позивач заперечує факт видобутку 2,853 м3 вапняку, тобто в об`ємі, наведеному в оскаржуваній постанові, оскільки на вилученому у ОСОБА_1 тракторі було лише 1,5 м3 вапняку, що підтверджується протоколом огляду місця події від 15.06.2023 року. Адвокат Андрусенко І. Я. наголосив, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 добув саме 2,853 м3 вапняку.

Представник відповідача Державної екологічної інспекції у Тернопільській області Мартинюк З. І. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову ОСОБА_1 з мотивів, викладених у відзиві, а також пояснив суду, що каміння на причепі трактора ОСОБА_1 було доставлене на арешт-майданчик у тій кількості, в якій було виявлене.

Протокольною ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 13.02.2024 року ОСОБА_1 поновлено строк на звернення до суду із адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Протокольною ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.03.2024 року задоволено клопотання представника відповідача та витребувано у відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі ВП № 2 (м. Бучач) матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000179 для огляду у судовому засіданні, а також викликано у судове засідання для допиту як свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Протокольною ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.04.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про виклик та допит як свідків понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Судом встановлені такі обставини.

17.08.2023 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Біланом О. А. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 007054, відповідно до якого ОСОБА_1 15.06.2023 року о 12:00 год порушив права державної власності на надра, а саме за допомогою кирки, лома та кувалди самовільно видобув корисні копалини (камінь вапняк) в урочищі «Бичова» с. Гончарівка Чортківського району та погрузив його на причіп самохідного трактора синього кольору без реєстрації. Об`єм незаконно видобутого каменю вапняку за матеріалами Монастириського ВП (лист № 1654/111/01-2023 від 15.08.2023 року) становить 2,853 м3, що є порушенням ч. 1 ст. 19 Кодексу України «Про надра». Внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства та самовільного користування надрами державі заподіяна шкода (а. с. 7).

25.09.2023 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Біланом О. А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 7, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 47 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн (а. с. 6).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 65 Кодексу України «Про надра», тим, що 15.06.2023 року порушив право державної власності на надра за допомогою кирки, лома та кувалди самовільно видобув корисні копалини (камінь вапняк) в урочищі «Бичова» с. Гончарівка Чортківського району та погрузив їх на причіп самохідного трактора синього кольору без реєстрації. Об`єм незаконно видобутого каменю вапняку за матеріалами Монастириського ВП (лист № 1654/111/01-2023 від 15.08.2023 року) становить 2,853 м3.

Із долучених за клопотанням представника відповідача матеріалів кримінального провадження № 0000179 вбачається, що 15.06.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про здійснення ОСОБА_1 15.06.2023 року приблизно о 12:00 год незаконного видобутку каменю в урочищі «Бичова» с. Гончарівка Чортківського району Тернопільської області об`ємом приблизно 3 м3, чим спричинено шкоду навколишньому природному середовищу (а. с. 42).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.06.2023 року при проведенні огляду урочища «Бичова» с. Гончарівка Чортківського району було виявлено нашарування білого каменю (ймовірно вапняку) довжиною 3,5 м та висотою 2 м, поряд із яким виявлено кирку, лом, сапу, лопату, кувалду, ручні тачки, а на земельному покритті уламки каміння білого кольору об`ємом 1 м3. Вказане каміння вилучено та поміщено на арешт-майданчик СПД № 1 (м. Монастириська). Також неподалік вказаних уламків каміння виявлено самохідний трактор синього кольору, на причепі якого знаходилось приблизно 1,5 м3 каміння білого кольору (ймовірно вапняку). Трактор із причепом, що перебував у користуванні ОСОБА_1 , вилучено та поміщено на арешт-майданчик СПД № 1 (м. Монастириська) (а. с. 43-45, 150-156).

Як вбачається із протоколів допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 15.06.2023 року, під час проведення огляду кар`єру, що в урочищі «Бичова» с. Гончарівка, було виявлено ОСОБА_1 , який здійснив незаконний видобуток каменю. Поліцейськими проведено заміри та за результатами огляду вилучено самохідний трактор із причепом, на якому знаходилося каміння білого кольору різних розмірів, а також знаряддя вчинення правопорушення (кирка, лом, лопата) (а. с. 47-48, 160-161).

Також до матеріалів справи долучено письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.06.2023 року, записані з його слів, зі змісту яких вбачається, що 15.06.2023 року приблизно о 10:00 год він приїхав на місце видобутку вапняку, що неподалік с. Гончарівка, де за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів (лом, дві лопати, тачка) розпочав видобуток вапняку та завантажив його на причіп трактора (а. с. 159).

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 (м. Бучач) Підкови М. від 15.06.2023 року 1 м3 каміння різної форми та розмірів, а також належний ОСОБА_1 самохідний трактор синього кольору без реєстрації із причепом без реєстрації, на якому знаходилося каміння білого кольору різних розмірів загальним об`ємом приблизно 1,5 м3, які поміщені на арешт-майданчик СПД № 1 (м. Монастириська), визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000179 від 15.06.2023 року (а. с. 157-158).

Згідно із додатковим протоколом огляду місця події від 26.06.2023 року незаконний видобуток каменю відбувався у кар`єрі с. Гончарівка Чортківського району із такими координатами поворотних точок меж земельної ділянки в системі СК-63: точка 1 5430093,95 х 2198913,08; точка 2 5430094,35 х 2198917,93; точка 3 5430089,84 х 2198933,04; точка 4 5430067,12 х 2198934,53; точка 5 5430044,00 х 2198921,75; точка 6 5430036,31 х 2198889,74; точка 7 5430049,69 х 2198875,42; точка 8 5430058,16 х 2198883,48; точка 9 5430073,87 х 2198905,91, точка 10 5430093,95 х 2198913,08 (а. с. 52-53, 172-176).

Кар`єр в урочищі «Бичова» с. Гончарівка відноситься до земель Монастириської об`єднаної територіальної громади Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується відповіддю філії «Бережанське лісомисливське господарство» Подільського лісового офісу державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Державного агентства лісових ресурсів України № 553 від 20.06.2023 року (а. с. 169).

Як вбачається із відповіді Монастириської міської ради Тернопільської області № 1117/02-20 від 21.06.2023 року, непроінвентаризована земельна ділянка в урочищі «Бичова» в межах населеного пункту с. Гончарівка відноситься до земель комунальної власності Монастириської міської ради. Відповідно до земельно-облікових документів (форма 6-ЗЕМ станом на 01.01.2016 року) по колишній Гончарівській сільській раді за межами населеного пункту с. Гончарівка обліковується 2,0 га земель під відкритими розробками, кар`єрами, шахтами та відповідними спорудами у користуванні Монастириського заводоуправління будівельних матеріалів (а. с. 59).

Відповідно до протоколу огляду речового доказу від 27.06.2023 року слідчим СВ ВП № 2 (м. Бучач) ОСОБА_3 за участі завідувача сектору державного екологічного нагляду (контролю) надр старшого державного інспектора із охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області ОСОБА_7 27.06.2023 року було оглянуто самохідний трактор синього кольору без реєстрації, який знаходився на арешт-майданчику СПД № 1 (м. Монастириська), на причепі якого знаходилось каміння білого кольору. З метою визначення об`єму вказаного каміння за допомогою сертифікованої вимірювальної рулетки «Sigma» довжиною 30 м було встановлено такі його розміри: висота 74 см, ширина 1,59 м, довжина 2,43 м (а. с. 177-178).

Відповідно до висновку експерта Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України № СЕ-19/109-23/7271-ФХД від 28.06.2023 року, наданий на дослідження зразок каменю, вилучений у кримінальному провадженні № 0000179 під час огляду місця події, є гірською (геологічною) породою вапняком (а. с. 49-50, 164-168).

Згідно із розрахунком збитків від 30.06.2023 року, проведеного в межах кримінального провадження № 0000179 від 15.06.2023 року, відшкодування збитків, завданих державі незаконним видобутком вапняку, визначено у розмірі 13 523,60 грн. Водночас судом встановлено, що об`єм незаконно видобутого каменю вапняку у вказаному розрахунку зазначено у розмірі 2,859 м3 і розрахунок проведено, виходячи саме із такого об`єму (а. с. 57-58, 162-163).

Постановою слідчого СВ ВП № 2 (м. Бучач) Кузевич Н. від 29.07.2023 року кримінальне провадження № 0000179 від 15.06.2023 року за ч. 1 ст. 240 КК України закрито у зв`язку із відсутністю у діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, оскільки спричинена шкода (13 523,60 грн) не перевищує визначений у примітці до ст. 240 КК України розмір (40 260 грн). Речові докази (кирка, лом, сапа, лопата, кувалда, ручні тачки та самохідний трактор із причепом) повернуто ОСОБА_1 (а. с. 60-62, 179-180).

Зі змісту вищевказаної постанови також вбачається, що 15.06.2023 року приблизно о 12:00 год ОСОБА_1 , перебуваючи в урочищі «Бичова» с. Гончарівка Чортківського району Тернопільської області, здійснив незаконний видобуток корисних копалин (каменю) загальним об`ємом приблизно 3 м3, чим спричинив шкоду навколишньому середовищу.

Матеріали кримінального провадження № 0000179 від 15.06.2023 року направлено Державній екологічній інспекції у Тернопільській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що підтверджується супровідним листом № 1654/111/01-2023 від 15.08.2023 року (а. с. 40).

Допитаний в судовому засіданні як свідок завідувач сектору державного екологічного нагляду (контролю) надр Державної екологічної інспекції у Тернопільській області Білан О. А. пояснив суду, що він був залучений як спеціаліст для здійснення розрахунку об`єму видобутого ОСОБА_1 вапняку та розрахунку шкоди, завданої довкіллю. 27.06.2023 року на арешт-майданчику Монастириського ВП він провів огляд та склав відповідний протокол, а також розрахував об`єм корисної копалини, що зберігалася на причепі вилученого в позивача трактора. ОСОБА_7 пояснив, що протокол відносно ОСОБА_1 складено після закриття кримінального провадження за матеріалами поліції, у яких, серед іншого, міститься розрахунок об`єму видобутого ОСОБА_1 каменю. Розбіжності між об`ємом вапняку, який вказаний в оскаржуваній постанові, із об`ємом вапняку, зазначеним у протоколі огляду місця події від 15.06.2023 року, вважає, пов`язані з помилкою працівників поліції, які не є фахівцями у сфері здійснення таких вимірювань.

Допитана в судовому засіданні як свідок слідчий СВ ВП № 2 (м. Бучач) ОСОБА_2 пояснила суду, що в червні 2023 року здійснювала виїзд у с. Гончарівка щодо перевірки факту незаконного видобування корисних копалин. На місці було виявлено ОСОБА_1 , а також інструменти для видобутку (лопата, лом, кирка тощо). Частина видобутого позивачем каменю, була завантажена ОСОБА_1 на причіп трактора, а частина знаходилася поруч із трактором, оскільки ОСОБА_1 не встиг його завантажити, про що зазначав під час надання пояснень. Каміння на тракторі та біля нього були однакові. Те каміння, що було поруч причепа, вилучено та доставлено на арешт-майданчик окремо. Об`єм каменю, видобутий ОСОБА_1 , як і спосіб, у який доставлявся вказаний камінь у відділення поліції, свідок не пригадує.

Допитана в судовому засіданні як свідок слідчий СВ ВП № 2 (м. Бучач) Кузевич Н. І. пояснила суду, що вона здійснювала досудове розслідування у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 240 КК України. У рамках вказаного кримінального провадження вона разом із представником Державної екологічної інспекції у Тернопільській області проводила огляд незаконно видобутого позивачем каміння на арешт-майданчику СПД № 1 (м. Монастириська). Свідок пояснила, що під час огляду вилученого в ОСОБА_1 причепа, добутий останнім камінь знаходився на вказаному причепі й тільки цей камінь був оглянутий.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази, приходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи із таких підстав.

Як передбачено ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України «Про надра» надра це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Згідно зі ст. 4 Кодексу України «Про надра» надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради.

Відповідно до ст. 13 Кодексу України «Про надра» користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Право користування надрами надається шляхом надання спеціального дозволу на користування надрами, що передбачено ч. 1 ст. 19 Кодексу України «Про надра».

Згідно з ч. 1 ст. 23 Кодексу України «Про надра» землевласники і землекористувачі в межах земельних ділянок, які перебувають у їх власності або користуванні, мають право без спеціального дозволу та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб, не пов`язаних із відчуженням видобутих корисних копалин, корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до 2 метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 метрів кубічних на добу.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Кодексу України «Про надра» надра надаються у користування, зокрема, для видобування корисних копалин.

Статтею 14.1.51 Податкового кодексу України визначено, що добування корисних копалин це, серед іншого, сукупність технологічних операцій з вилучення, зокрема з покладів дна водойм, та переміщення, у тому числі тимчасове зберігання, на поверхню частини надр (гірничих порід, рудної сировини тощо), що вміщує корисні копалини.

Порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України (ч.1 ст. 65 Кодексу України «Про надра»).

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 65 Кодексу України «Про надра» відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні, зокрема, у самовільному користуванні надрами.

Статтею 47 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне користування надрами, укладення угод, які в прямій чи прихованій формі порушують право власності на надра.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як убачається зі змісту ч. 1 ст. 242-1 КУпАП, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені, ст. ст. 47-50 цього Кодексу.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, що передбачено ч. 2 ст. 242-1 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, судом установлено, що зазначені в оскаржуваній постанові обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 47 КУпАП, підтверджуються матеріалами справи, що були досліджені в судовому засіданні. Земельна ділянка, на якій позивач здійснював незаконне видобування корисних копалин, відноситься до земель комунальної власності Монастириської міської ради Тернопільської області та не перебуває у користуванні ОСОБА_1 , який також не має спеціального дозволу на користування надрами, а видобутий позивачем камінь є гірською (геологічною) породою вапняком. Водночас ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав факт самовільного користування надрами, хоч і не погодився із об`ємом видобутого каменю.

Суд відкидає доводи позивача та його представника про те, що об`єм самовільно видобутого ОСОБА_1 каменю становив лише 1,5 м3, оскільки в протоколі огляду місця події від 15.06.2023 року, на який посилається сторона позивача, наведено лише приблизний об`єм вапняку, який було виявлено на причепі трактора ОСОБА_1 Спеціальні вимірювання та визначення об`єму вказаного каменю проведено 27.06.2023 року старшим державним інспектором із охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області ОСОБА_7 , згідно із якими розміри самовільно добутого позивачем вапняку становили 0,74 м х 1,59 м х 2,43 м, тобто 2,859 м3. Аналогічний об`єм самовільно добутого каменю вапняку також наведено в розрахунку збитків від 30.06.2023 року.

Разом із цим, судом установлено, що в оскаржуваній постанові ОСОБА_1 ставиться у провину видобуток вапняку об`ємом 2,853 м3, а не 2,859 м3. Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, вказані розбіжності пов`язані із технічною помилкою (опискою), допущеною при винесенні спірної постанови. На переконання суду, такі неточності не погіршують становище позивача, а також не спростовують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 47 КУпАП.

Також суд критично оцінює посилання позивача на те, що працівники поліції самостійно завантажили на причіп його трактора каміння, що знаходилося поруч трактора, оскільки такі твердження нічим не підтверджені та, більш того, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні.

Оскаржувана постанова складена повноважною особою на підставі матеріалів, зібраних у кримінальному провадженні № 0000179 від 15.06.2023 року, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, інспектор при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень, а тому підстав для скасування цієї постанови та направлення справи на новий розгляд, суд не вбачає.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід відмовити у задоволенні позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 7 від 25.09.2023 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 139, 246, 255, 286 КАС України, ст. ст. 251, 280, 283 КУпАП, суд,

у х в а л и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 7 від 25.09.2023 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Державна екологічна інспекція у Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Шашкевича, 3, м. Тернопіль, .

Суддя І. М. Галіян