Справа № 826/7494/17
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

17 квітня 2024 року м.Київ №826/7494/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лисенко В.І.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.В.,

за участю:

представників відповідачів - Іщенко Р.А., Бігдан А.В., Мартинюк Є.В., Пріцак І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНТАНА-ЕСТЕЙТ" до Міністерства фінансів України, Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України , Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк", уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Славкіної М.А., уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Приватбанк" Шевченка Андрія Миколайовича , уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Приватбанк" Славкіної Марини Анатоліївни про визнання протиправними та скасування рішень та наказів, визнання нечинними договорів,

в с т а н о в ив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось ТОВ «ПРИВАТОФИС» із позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, Міністерства фінансів України, ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ АБ «Укргазбанк», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ПриватБанк» Солойової Н.А., уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ПриватБанк» Шевченка А.М., уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ПриватБанк» Славкіної М.А. про визнання протиправними та скасування рішень та наказів, визнання нечинними договорів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2017 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи на 27 вересня 2017 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2019 зупинено провадження у справі №826/7494/17 до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції в адміністративній справі №826/20221/16.

Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-ІХ ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва; утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; визначено територіальну юрисдикцію Київського міського окружного адміністративного суду, яка поширюється на місто Київ.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ установлено, що з дня набрання чинності цим Законом: до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, справа надіслана до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2024 справа розподілена судді Лисенко В.І.

Відповідно до приписів частини другої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2024рсправу за №826/7494/17 прийнято до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 17.04.2024.

У підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

08.04.2024 від позивача надійшло клопотання про зміну назви з "ПРИВАТОФИС" на "МОНТАНА-ЕСТЕЙТ".

Суд, дослідивши Виписку з ЄДР щодо позивача, вважає за необхідне замінити назву позивача з "ПРИВАТОФИС" на "МОНТАНА-ЕСТЕЙТ".

Від представників відповідачів - ПАТ Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та Національного банку України надійшли клопотання про закриття провадження у справі, оскільки позовні вимоги, які є предметом даної справи не підлягають розгляду в суді жодної юрисдикції, адже не здатні поновити права позивача незалежно від юрисдикції суду.

Інші учасники справи заявлене клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що рішенням правління Національного банку України від 18.12.2016 № 498-рш/БТ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Кабінетом Міністрів України 18.12.2016 прийнято постанову № 961 «Деякі питання забезпечення стабільності фінансової системи». Зі змісту вказаної постанови вбачається, що відповідно до ст. 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі пропозиції Національного банку щодо капіталізації банку за участі держави, рішення Ради з фінансової стабільності, враховуючи зобов?язання власників істотної участі банку (лист від 16.12.2016) та виходячи з необхідності забезпечення стабільності охоронюваних законом інтересів вкладників, Кабінет Міністрів України постановив:

1.Прийняти пропозицію Національного банку щодо участі держави в особі Міністерства фінансів у виведенні з ринку публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» у спосіб, визначений п. 5 ч. 2 ст. 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

2.Установити, що:

держава в особі Міністерства фінансів придбаває акції ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі за одну гривню;

після виконання абзацу 2 цього пункту з метою відновлення та забезпечення стабільної роботи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» держава в особі Міністерства фінансів бере участь у його додатковій капіталізації шляхом придбання акцій додаткової емісії існуючої номінальної вартості на суму, що не перевищує розміру мінімальної потреби в капіталі, розрахованої Національним банком.

3. Міністерству фінансів:

забезпечити для виконання абзацу 2 п. 2 цієї постанови укладення договору купівлі-продажу акцій ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» після здійснення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб заходів, визначених ст. 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», забезпечення прозорої, керованої, контрольованої і безперервної роботи системи інформаційних технологій і процесів оброблення інформації та узгодження з Національним банком плану підтримання ліквідності ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Видатки на придбання зазначених акцій здійснити за рахунок коштів, передбачених Міністерству фінансів у державному бюджеті на його утримання;

здійснювати для забезпечення виконання абзацу 3 п. 2 цієї постанови випуск облігацій внутрішньої державної позики в розмірі до 00 гривень із строком обігу до 15 років та відсотковою ставкою доходу на рівні не вище 10,5 відсотків річних, із подальшим внесенням їх від імені держави в оплату за акції додаткової емісії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»;

у тримісячний строк внести пропозиції щодо необхідності додаткової капіталізації ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за результатами проведеної міжнародно визнаною аудиторською компанією оцінки його фінансового стану.

4. Взяти до відома рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 18.12.2016 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки України в економічній сфері та захисту інтересів вкладників», введене в дію Указом Президента України від 18.12.2016 № 560».

28.12.2016 в п. 3 вказаної Постанови внесено зміни Постановою Кабінету Міністрів України № 102 та доповнено абзац 3 після слів "відсотка річних" словами і цифрами ", у тому числі з індексованою вартістю в розмірі 0 грн із строком обігу до 15 років та відсотковою ставкою доходу на рівні 6 відсотків річних».

22.02.2017 в абзац 3 п. 3 внесено зміни Постановою Кабінету Міністрів України № 89, цифри « 0» замінено цифрами « 0».

Рішенням Виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2016 № 2859 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» розпочато процедуру виведення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 19.12.2016 по 18.01.2017. Призначено уповноваженими особами на здійснення тимчасової адміністрації директора департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Соловйову Н.А. та делеговано повноваження тимчасового адміністратора у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37-39; начальника відділу запровадження планів врегулювання неплатоспроможності банків Шевченка А.М. та делеговано повноваження тимчасового адміністратора у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, ст. 37-39, крім повноважень органів управління.

20.12.2016 наказом Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Соловйовою Н. А. № 22 заборонено з 20.12.2016 здійснювати у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" будь-які видаткові банківські операції - безготівкові та готівкові, з рахунків пов?язаних осіб банку та клієнтів банку, зазначених у переліку.

Також вказаним наказом заступнику Голови Правління банку, IT-директору доручено забезпечити блокування рахунків пов?язаних осіб банку та клієнтів банку зазначених у переліку в додатках 1, 2, 3, 4 до наказу.

Того ж дня рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО № 2887 "Про погодження умов придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможного банку ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" були погоджені умови договорів про придбання акцій додаткової емісії від імені пов?язаних осіб неплатоспроможного ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", доручено Уповноваженій особі ФГВФО Шевченку А.М. укласти договори про придбання акцій додаткової емісії від імені набувачів - пов?язаних осіб неплатоспроможного ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", Уповноваженій особі ФГВФО Славкіній М.А. доручено укласти договори про придбання акцій додаткової емісії від імені емітента - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", Уповноваженій особі ФГВФО Соловйовій Н. А. доручено забезпечити списання з рахунків пов?язаних з банком осіб грошових коштів після виконання зазначених вище договорів, погоджені умови договорів про придбання акцій додаткової емісії від імені пов?язаних осіб неплатоспроможного ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО № 2891 "Про здійснення розрахунково-касового обслуговування під час тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" були заборонені операції ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з пов?язаними особами.

Також уповноваженою особою ФГВФО Славкіною М.А. від імені ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та Уповноваженою особою ФГВФО Шевченко А.М. від імені ТОВ «КОМПАНІЯ «ДНІПРОАВІАСЕРВІС», як пов?язаної особи ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", укладений договір про придбання акцій та акт приймання - передавання до нього.

Згідно вказаного договору, уповноваженою особою ФГВФО Шевченко А.М. здійснено придбання акцій додаткової емісії ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в обмін на грошові вимоги ТОВ «КОМПАНІЯ «ДНІПРОАВІАСЕРВІС» до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Згідно акта приймання-передавання за договором про придбання акцій, визначено, що набувач підтверджує припинення належних прав вимоги за грошовими зобов?язаннями ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" перед набувачем.

21.12.2016 наказом уповноваженої особи ФГВФО Соловйовою Н. А. "Про перерахування коштів пов?язаних осіб" № 44 керівниками структурних департаментів ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" доручено в термін до 19:00 21.12.2016 провести операцій з розблокування рахунків, розгоргнення договорів та перерахування коштів пов?язаних осіб на транзитні рахунки ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Крім того, 20.12.2016 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2893 "Про погодження умов продажу неплатоспроможного банку ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" були погодженні умови договору продажу неплагоспроможного банку ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Міністерству фінансів України.

21.12.2016 згідно договору № БВ-744/16/13010-05/131 купівлі-продажу акцій банку, 100 % акцій ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" продано Міністерству фінансів України за ціною продажу в 1 (одну) гривню 00 коп. та було списано на рахунок № 0101 наступні суми грошових коштів позивача:

??з поточного рахунку № 1557 (UAH) було списано 2 694,05 грн;

??з депозитного рахунку № 3595 (UAH) було списано 288,88 грн;

??з поточного рахунку № НОМЕР_1 (EUR) було списано 648,81 евро;

??з поточного рахунку № НОМЕР_2 (USD) було списано 100 190,95 долл. США.

ТОВ "МОНТАНА-ЕСТЕЙТ" вважає, що всі вищезазначені рішення, прийняті відповідачами по справі, в частині що стосується прав та законних інтересів позивача, є протиправними, оскільки прийняті у зв?язку з безпідставним визначенням ТОВ "МОНТАНА-ЕСТЕЙТ" пов?язаною особою ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» та порушенням порядку виведення неплатоспроможного банку з ринку за участю держави.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Комісії від 13.12.2016 №105 у частині визнання позивача пов`язаною з ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» особами, суд зазначає таке.

За загальним правилом, встановленим ст. 79 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк або інші особи, які охоплюються наглядовою діяльністю Національного банку України, мають право оскаржити в суді в установленому законодавством порядку рішення, дії або бездіяльність Національного банку України чи його посадових осіб.

Окремий випадок, який кореспондується з наведеною правовою нормою, передбачений ч. 4 ст. 52 цього ж Закону, за якою особа, визначена рішенням Національного банку України пов`язаною з банком особою, чи такий банк можуть оскаржити в установленому законом порядку рішення Національного банку України про визначення особи пов`язаною з банком особою, а в разі притягнення такої особи до передбаченої законом відповідальності оспорити підстави рішення Національного банку України про її визначення пов`язаною з банком особою.

Відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» для цілей цього Закону пов`язаними з банком особами є:

1) контролери банку;

2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку;

3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку;

4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи;

5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку;

6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб;

7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у п. 1 6 цієї частини;

8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі;

9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Пунктом 1 глави 1 розділу II Положення про визначення пов`язаних із банком осіб, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 12.05.2015 № 315 (далі Положення № 315), встановлено, що особа є пов`язаною з банком із моменту виникнення підстав для визначення такої особи пов`язаною з банком відповідно до вимог ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк зобов`язаний подавати Національному банку України інформацію про пов`язаних із банком осіб у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України.

Банк самостійно виявляє пов`язаних з банком осіб, формує і подає до Національного банку України перелік таких осіб щомісяця. У цьому переліку визначається дата, станом на яку особа визнана такою, що є пов`язаною з банком. Такий перелік є динамічним, він постійно оновлюється на підставі зміни інформації щодо особи, визначеної пов`язаною з банком. Якщо пов`язану з банком особу визначено такою на підставі рішення Комісії і перевірки операцій банків з такими особами, то за відсутності заперечень банку відповідна особа має бути включена банком до наступного щомісячного переліку пов`язаних з банком осіб. Таким чином, рішення Комісії має обмежений термін дії воно використовується для включення банком особи в наступний щомісячний перелік пов`язаних з банком осіб (це рішення по суті є адресованою банку вказівкою Національного банку України доповнити відповідний перелік, зробленою за наслідками здійснення банківського нагляду).

Таким чином, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо пов`язаних з банком осіб підлягають застосуванню, якщо особи підпадають під визначення ч. 1 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», незалежно від того, чи був такий статус цих осіб підтверджений рішенням Національного банку України чи виявлений банком самостійно.

Суд звертає увагу на те, що у зв`язку зі зміною складу акціонерів ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» колишні акціонери не є акціонерами цього банку з дня переходу права власності на акції від колишніх акціонерів до держави як інвестора. З того ж дня особи, які були пов`язані з ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» через свої зв`язки з колишніми акціонерами, втратили статус пов`язаних з цим банком осіб.

При цьому рішення Комісії від 13.12.2016 № 105 у частині визнання позивача пов`язаними з ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» особами було прийняте до того, як склад акціонерів цього банку змінився.

Отже, на час розгляду справи зазначене рішення Комісії вичерпало свою дію щодо всіх позивачів незалежно від того, чи була до них застосована процедура обміну їх вимог до банку на акції банку.

Водночас позивач не позбавлений права посилатися на неправомірність прийняття таких рішень у частині, що стосується їх прав, як на підставу позову з позовними вимогами, які можуть бути предметом судового розгляду.

Отже, у цьому спорі позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Комісії від 13.12.2016 № 105 у частині визнання позивача пов`язаним з ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» особою за своєю суттю не є позовною вимогою, а підставою основної позовної вимоги, спрямованої на захист прав позивача, яка відповідає їх дійсному прагненню.

Поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в широкому значенні, тобто як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Отже, провадження у справі в частині зазначених вимог слід закрити, оскільки спір у цій частині не підлягає судовому розгляду в суді жодної юрисдикції.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 826/13813/17.

Щодо визнання протиправними та скасування в частині, що стосується позивача:

наказу уповноваженої особи Фонду ОСОБА_1 від 20.12.2016 № 22 «Про заборону видаткових операцій з рахунків пов`язаних осіб»;

рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.12.2016 № 2887 «Про погодження умов придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможності банку ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК»;

рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.12.2016 № 2891 «Про здійснення розрахунково-касового обслуговування під час тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК»;

рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.12.2016 № 2893 «Про погодження умов продажу неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК»;

наказу уповноваженої особи Фонду ОСОБА_1 від 21.12.2016 № 44 «Про перерахування коштів пов`язаних осіб».

Суд звертає увагу на те, що рішення про погодження умов придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможного банку та рішення про погодження умов продажу неплатоспроможного банку не створюють для позивачів правових наслідків, оскільки такі наслідки можуть виникнути лише в разі укладення відповідних договорів.

Що ж до наказу про заборону видаткових операцій з рахунків пов`язаних з банком осіб, рішення про здійснення розрахунково-касового обслуговування під час тимчасової адміністрації, наказу про перерахування коштів пов`язаних осіб, то ці рішення є обов`язковими лише для працівників банку, тобто є внутрішніми документами банку.

Разом із цим якщо у справі, учасником якої є Фонд та/або його уповноважена особа, суд встановив, що оскаржуваний позивачем акт є внутрішнім документом банку, який не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку) і не спричиняє порушення будь-яких прав, сфера його застосування обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку, то з огляду на правову природу такого акта він не може бути предметом судового розгляду. Зазначена правова позиція наведена Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 11.04.2018, 16.05.2018 у справах № 910/12294/16, 910/24198/16, 910/17448/16 відповідно та інших. Висновки у цих справах стосувалися оскарження рішень/повідомлень уповноважених осіб Фонду щодо визнання правочинів нікчемними.

До того ж позивач не позбавлений права посилатися на неправомірність прийняття таких рішень у частині, що стосується їх прав, як на підставу позову з позовними вимогами, які можуть бути предметом судового розгляду.

Таким чином, враховуючи наведені вище висновки, суд вважає, що провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування в частині, що стосується позивача, наказу уповноваженої особи Фонду про заборону видаткових операцій з рахунків пов`язаних з банком осіб, рішення виконавчої дирекції Фонду про погодження умов придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможного банку, рішення виконавчої дирекції Фонду про здійснення розрахунково-касового обслуговування під час тимчасової адміністрації у банку, рішення виконавчої дирекції Фонду про погодження умов продажу неплатоспроможного банку, наказу уповноваженої особи Фонду про перерахування коштів пов`язаних з банком осіб не направлене на поновлення (і не здатне поновити) прав позивача незалежно від юрисдикції суду.

Отже, провадження у справі в частині зазначених вимог слід закрити, оскільки спір у цій частині не підлягає судовому розгляду в суді жодної юрисдикції.

Щодо позовних вимог про визнання нечинними з моменту укладення:

договорів про придбання акцій та актів приймання-передачі за цими договорами,

договору купівлі-продажу акцій банку та акта виконання зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п. 14 ст. 3 КАС у редакції до 15.12.2017 адміністративний договір це дво - або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов`язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб`єкта владних повноважень, який є однією зі сторін угоди.

Водночас сторонами договорів про придбання акцій та актів приймання-передачі за цими договорами є позивач та ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Держава в особі суб`єкта владних повноважень стороною цих договорів не є.

Отже, договори про придбання акцій та акти приймання-передачі за цими договорами не є адміністративними договорами, оскільки вони не відповідають наведеному вище визначенню адміністративного договору.

За загальним правилом, адміністративний договір, як і будь-який інший договір, укладається за вільного волевиявлення сторін, яке формується самими сторонами або призначеними ними представниками. Лише у випадках, встановлених законом, допускається укладення адміністративного або цивільно-правового договору від імені сторони через представника, який виконує представницькі повноваження за відсутності сторони або всупереч її волі.

Спірні договори про придбання акцій спрямовані на обмін вимог позивача на акції ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», тобто за правовою природою є договорами міни. Зазначені правочини є цивільно-правовими договорами, спрямованими на передання сторонами одна одній певного майна. У цій справі таким майном є права вимоги позивача до ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» та акції останнього. Правове регулювання міни встановлене ст. 715, 716 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже, за загальним правилом саме власнику належить правомочність вчинення правочинів, спрямованих на розпорядженням його майном.

Від імені власника правочин може бути вчинений представником. Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

У представництві розрізняють внутрішні і зовнішні правовідносини.

Внутрішні правовідносини виникають між представником і особою, яку представник представляє. Так, діючи від імені особи, яку він представляє, представник повинен діяти добросовісно та розумно (п. 6 ст. 3 ЦК України). Якщо між особою та її представником відсутні договірні правовідносини щодо представництва, то в разі порушення представником обов`язків діяти добросовісно та розумно, особа, яку представляє представник, вправі вимагати від нього відшкодування шкоди за правилами глави 82 ЦК України. Якщо представник діє на виконання договору доручення, між представником і особою, яку він представляє, виникають договірні правовідносини. Водночас особа, щодо якої представник вчиняє правочин від імені того, кого він представляє, не є учасником внутрішніх правовідносин.

Зовнішні правовідносини виникають між особою, яку представник представляє, та особою, щодо якої вчиняється правочин. Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Отже, представник не є ані стороною правочину, який він вчинив від імені особи, яку він представляє, ані учасником зовнішніх правовідносин.

Тому участь в укладенні договорів уповноважених осіб Фонду як представників фізичних осіб позивачів та юридичної особи ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» не змінює цивільно-правової природи договорів міни.

Крім того, оцінюючи характер правовідносин у справах за участю Фонду та його уповноважених осіб, Велика Палата Верховного Суду сформулювала у своїх постановах висновки, які в цілому можна узагальнити так.

Фонд виконує владно-управлінську функцію у відносинах, що випливають з організації виплати гарантованої державою суми відшкодування за вкладом, що не перевищує 200 000 грн (якщо адміністративна рада Фонду згідно з п. 17 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не прийняла рішення про збільшення граничної суми такого відшкодування). Правовідносини стосовно отримання вкладником гарантованого державою відшкодування за рахунок коштів Фонду в межах граничної суми мають управлінський характер і складаються між Фондом та вкладником без участі банку-боржника. Відповідно й спір, який випливає із цих правовідносин, є публічно-правовим. До публічно-правових віднесено й спори стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат, адже у таких відносинах Фонд виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду в цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб (така позиція викладена в постановах від 18.04.2018 у справі № 813/921/16, від 23.05.2018 у справі № 820/3770/16, від 06.06.2018 у справах № П/811/3526/15, 813/6392/15, 818/377/16, 804/15159/15, 815/863/16, від 14.11.2018 у справі № 127/25132/17, від 28.11.2018 у справі № 592/13020/17, від 23.01.2019 у справі № 639/5960/17 тощо).

У справі, яка розглядається, участь Фонду та його уповноважених осіб обумовлена виконанням функцій виведення банку з ринку за участю держави. Специфіка характеру цих правовідносин полягає в тому, що метою участі держави визначено потребу забезпечення стабільності фінансової системи і захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників (постанова Кабінету Міністрів України від 18.12.2016 № 961 «Деякі питання забезпечення стабільності фінансової системи»), що свідчить про обумовленість цієї участі суспільним, публічним інтересом.

Водночас наявність суспільного, публічного інтересу не означає, що спір є публічно-правовим, оскільки регулювання, спрямоване на задоволення публічного інтересу, може бути як публічно-правовим, так і приватноправовим, відповідно і спірні правовідносини залежно від їх характеру можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими, зокрема господарськими або цивільними.

Аналіз правових норм, що визначають функції Фонду у процедурі виведення банку з ринку за участю держави, дають підстави вважати, що вони зводяться до встановлення контролю над банком замість його статутних органів, виконання представницьких функцій шляхом вчинення дій від імені банку та інших осіб, забезпечення передачі контролю новому акціонеру державі як інвестору, єдиному члену вищого органу управління банком, а не контролюючому суб`єкту. Такі відносини є приватноправовими.

Договір купівлі-продажу акцій не є адміністративним договором з причин, зазначених вище.

Спірний договір спрямований на продаж належних, зокрема, позивачу акцій ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» державі і особі уповноваженого органу, тобто за правовою природою є договором купівлі-продажу. Зазначений договір є цивільно-правовим договором, спрямованим на передання права власності на акції. Правове регулювання купівлі-продажу встановлене главою 54 ЦК України. Покупець за цим договором держава в особі Міністерства фінансів України діє як інвестор, а не як суб`єкт владних повноважень. Участь у цьому договорі держави як сторони договору покупця не змінює цивільно-правової природи договору купівлі-продажу.

Отже, відносини позивача з банком щодо купівлі-продажу акцій банку та облік прав власності на них є корпоративними відповідно до п. 4 і 5 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, у редакції яка діяла на момент звернення з позовом (на час розгляду справи п. 3 та 4 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 15.06.2020 у справі № 826/20221/16.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, враховуючи наведене та норми КАС України, суд вважає за можливе клопотання відповідачів про закриття провадження задовольнити та провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Клопотання представників Національного банку України, Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про закриття провадження у справі, - задовольнити.

Провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНТАНА-ЕСТЕЙТ" до Міністерства фінансів України, Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб , Національного банку України , Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк", уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Славкіної М.А., уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Приватбанк" Шевченка Андрія Миколайовича , уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Приватбанк" Славкіної Марини Анатоліївни про визнання протиправними та скасування рішень та наказів, визнання нечинними договорів, - закрити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "МОНТАНА-ЕСТЕЙТ", що повторне звернення до Київського окружного адміністративного суду з спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копії ухвали невідкладно надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Лисенко В.І.

Повний текст ухвали виготовлено 17.04.2024