Справа № 761/8064/24
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/8064/24
Провадження № 2-а/761/389/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань Путрі Д.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 3 роти Степанюка Сергія Олександровича , Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до інспектора 2 взводу 3 роти Степанюка Сергія Олександровича , Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, в якому просив суд постанову серії ЕНА №1491915 від «21» лютого 2024 р. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.122 КУпАП України щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - скасувати через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 21 лютого 2024 р. інспектором 2 взводу 3 роти батальйону із забезпечення супроводження департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Степанюком Сергієм Олександровичем було винесено стосовно ОСОБА_1 постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП України за порушення п. 17.1 ПДР.

Позивач вважає, що постанова винесена безпідставно та підлягає скасуванню. Позивач рухався по вулиці Олександра Довженка у напрямку Дегтярівського шляхопроводу у другій смузі руху. Наближаючись до перетину з вулицею Молдавською він виконав вимоги автомобілю патрульної поліції, який увімкнув червоний проблисковий маячок, в якому перебував лейтенант поліції Степанюком Сергієм Олександровичем та повернув на вулицю Молдавська. Вважає, що порушення п. 17.1 ПДР не було. Крім цього, інспектор не надав можливості ознайомитися з доказами які підтверджують наявність складу адмінправопорушення.

Вказане стало підставою для звернення до суду

У відзиві на позов представник відповідача заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що позивач здійснював рух смугою для маршрутних транспортних засобів не маючи наміру здійснювати поворот праворуч, чим порушив п. 17.1 ПДР України. Посилання позивача щодо руху у другій смузі для руху спростовується відеозаписом. Вважає відсутні підстави для скасування постанови серії ЕНА №1491915 від «21» лютого 2024.

Позивач та представник відповідачів в судове засіданні не з`явились, хоча були повідомлені про дату і час розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили, але відповідач 2 подав відзив, в якому заперечує щодо задоволення позову.

Частиною 2 статті 131 КАС України встановлено, що учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

У контексті наведеного, позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Частиною першою статті 205 цього Кодексу передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. (ч.5 ст.205 КАС України).

При цьому, суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи предмет розгляду справи та тривалість її розгляду, характер доказів у справі, а також наявність відзиву відповідача, відсутність заперечень відповідача щодо розгляду справи без позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 04.03.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом враховано, що постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 року).

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 21 лютого 2024 р. інспектором 2 взводу 3 роти батальйону із забезпечення супроводження департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Степанюком Сергієм Олександровичем було винесено стосовно ОСОБА_1 постанову ЕНА №1491915 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП України за порушення п. 17.1 ПДР України, а саме: 21.02.2024 р. о 15:53 в м. Київ по вул. Молдавська водій здійснював рух по смузі громадського транспорту , яка позначена дорожнім знаком та дорожньою розміткою.

Згідно з ст. 122 ч.3 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 17.1. ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до п. 5.11 розд. 33 ПДР України дорожні знаки «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» смуга призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів.

Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Водію, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, дозволено виконувати поворот із цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Відповідно до п. 17.2 ПДР України, водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Тобто, заїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів дозволено під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини або для здійснення поворота праворуч з цієї смуги на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки. В інших випадках заїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів заборонено (постанова Верховного Суду від 15.04.2020 р. у справі №334/8508/16-а)

Як убачається із оскаржуваної постанови, у п.7 зазначено, що до постанови додаються відео з боді камери

Відеозапис з даної камери відповідачем було долучено до справи як доказ порушення позивачем ПДР, за яким транспортний засіб, під керуванням позивача, здійснює рух смугою для маршрутних транспортних засобів не маючи наміру здійснювати поворот праворуч, оскільки з увімкненим лівим світловим покажчиком мав намір перестроїтись в ліву полосу для руху, де перебував в той час автомобіль з працівниками поліції. Між тим, після виявлення порушення працівниками поліції, позивач, проїхавши перехрестя, здійснив поворот праворуч.

Таким чином, відповідач зафіксував у постанові такий доказ як відеозапис з відеокамери.

Відтак, посилання позивача про те, що він рухався по вулиці Олександра Довженка у напрямку Дегтярівського шляхопроводу у другій смузі руху спростовується наданим відповідачем доказом.

Додатково вказане порушення зафіксовано камерою відеоспостереження Безпечне місто.

Варто зазначити, що відео з камер відеоспостереження Безпечне місто, не міг бути зазначений відповідачем у постанові, оскільки створений такий відеозапис не ним, а іншим органом.

Так, у м. Києві в рамках «Безпечне місто» запущено новий аналітичний модуль відеоспостереження, що прискорить пошук правопорушників.

Унікальний модуль дозволяє шукати правопорушників не лише завдяки спеціалізованим камерам розпізнавання обличчя. Модуль фіксує зображення з будь-якої камери, що встановлена в рамках мережі та порівнює їх із базою правопорушників, що була створена правоохоронними органами. Якщо система виявляє подібність, оператор одразу отримує тривожний сигнал. Таким чином, система прискорює розшук злочинців та правопорушників.

У м. Києві камери розташовані у місцях великого скупчення людей: у дошкільних навчальних закладах, школах, метрополітені, вокзалах, лікарнях тощо.

Модуль розпізнавання - апаратно-програмний. Він є частиною інтегрованого комплексу, центра обробки даних (ЦОД), що знаходиться у Києві. Апаратна частина - розробка компанії Hikvision. Програмна частина - підрозділу компанії Hikvision. Розробники аналітичного модуля орієнтувались саме на інтелектуальну систему розпізнавання обличь «Sky Net».

КП «Інформатика» та Київська міська державна адміністрація не надають відеоматеріали, отримані з камер міської системи відеоспостереження. Відповідно до пункту 8.1 «Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва», яке затверджене рішенням Київської міської ради від 05.07.2018 року №1195/5259, доступ до інформації у системі надано посадовим особам Міністерства внутрішніх справ України, центральному органу управління Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в м. Києві та його територіальними підрозділам. Таким чином, відео з місця події можна отримати тільки від вказаних структур, написавши запит до них.

Отже, відповідач має доступ до зазначеної системи і в рамках даної справи надав відео як доказ, який, на його думку, свідчить про порушення позивачем ПДР.

Окрім того, під час дослідження відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора, інспектор зазначав, що буде витребувано відеозапис з відеозапису Безпечне місце.

Відтак, правомірність використання відеоспостереження «Безпечне місто» Kyiv Smart Cit узгоджується з рішенням Київської міської ради від 05.07.2018 року №1195/5259 та Законом України "Про Національну поліцію України".

Варто також зазначити, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 753/4366/17, від 11.09.2018 у справі № 826/11623/16, від 14.08.2018 у справі № 826/15341/15.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Ст. 9 ч.2 КАС України передбачає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом із тим, відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України було доведено правомірність своїх рішень, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачем було вчинено порушенняп. 17.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За викладених обставин, враховуючи, що відповідачем 1 винесено постанову з дотримання вимог закону, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 262, 286 КАС України, ст.ст.121, 122, 245, 251, 252, 254, 256, 258, 276, 279-1, 283, 284 КУПАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 3 роти Степанюка Сергія Олександровича , Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідачі інспектор 2 взводу 3 роти Степанюк Сергій Олександрович, Департамент патрульної поліції, , м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3

Суддя: А.А.Осаулов