Справа № 520/35636/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань добровільного виконання рішення суду

"15" квітня 2024 р. справа №520/35636/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву відповідача від 11.03.2024р. про добровільне виконання рішення суду по адміністративній справі №520/35636/23 за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

встановив:

Суб`єкт владних повноважень, Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі за текстом - владний суб`єкт, позивач, контролюючий орган, адміністративний орган, Управління), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі за текстом - відповідач, боржник, ФОП, підприємець) 17.595,12 грн. податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Рішенням суду від 26.02.2024р. позов було задоволено, стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; адреса реєстрації місця проживання - АДРЕСА_1 ) на користь державного бюджету України податковий борг у сумі 17.595,12 грн (сімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 12 копійок).

11.03.2024 р. від відповідача до суду надійшла заява про добровільне виконання рішення суду, в якій відповідач просив суд врахувати добровільне виконання сплати податкового боргу відповідачем та вважати рішення по справі №520/35636/23 про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь державного бюджету України податковий борг у сумі 17.595,12 грн виконаним і таким, що не підлягає до видання виконавчого листа по даній справі.

Обґрунтовуючи подану заяву відповідач зазначив, що 20 грудня 2023 року відповідно до квитанції №7АА1-4НКЗ-ЗС8В-КНС7 борг по даній справі був сплачений до ухвалення рішення суду, проте позивачем було проігноровано зобов`язання суду - у разі зміни стану боргу повідомляти суд не пізніше наступного робочого дня після події настання змін, викладене в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/35636/23 від 12.12.2023р.

Ухвалою суду від 02.04.2024 р. призначено судове засідання на 15.04.2024 р. о 10:00 год. для розгляду даної заяви у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: місто Харків, майдан Свободи, буд. 6, зал №7.

Від представника позивача до суду надійшли заперечення на подану відповідачем заяву, у яких зазначено, що сума заявленого до стягнення боргу становить 17.595,12 грн і складається із грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування за 2022 рік, визначених платником самостійно, згідно наданої Податкової декларації про майновий стан і доходи від 30.04.2023 № по строку сплати 11.05.2023 року. Відповідачем згідно з платіжною інструкцією від 20.12.2023 №527497756.1 сплачено грошові кошти у сумі 17.595,12 гривень та згідно з черговістю виникнення зменшено борг за 2021 рік за податковою декларацією від 04.02.2022 № . Залишок боргу склав 29604,71 гривень. Крім того відповідачем згідно з платіжною інструкцією від 28.01.2024 №541148930.1 сплачено грошові кошти у сумі 12.604,71 грн, якими згідно з черговістю виникнення погашено борг: за 2021 рік (податкова декларація від 04.02.2022 № ) у сумі 12.009,59 гривень; за 2022 рік (податкова декларація від 30.04.2023 № ) у сумі 595,12 гривень. Станом на 15.03.2024 згідно даних інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 , п.н. НОМЕР_2 , по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, КБК 11010500, обліковується податковий боргу сумі 20.057,42 грн, в тому числі: основний платіж, згідно податкової декларації за 2022 рік від 30.04.2023 № у сумі 17.000,00 гривень; залишок несплаченої пені у сумі 3.057,42 гривень.

Відповідачем 26.03.2024р. до суду подано заяву про видачу виконавчого листа та 04.04.2024р. судом виготовлено виконавчий лист.

Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

За приписами ч.3 ст.374 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 229 КАС України, беручи до уваги, що сторони у судове засідання не прибули, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (матеріально-правові обставини), наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність встановлення питань виконання судового рішення (процесуально-правові обставини).

Саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Правила пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України передбачають, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Верховний Суд неодноразово вирішував справи із застосування наведених норм права та у постановах зокрема, від 02 жовтня 2018 року (справа № 820/1824/17), від 23 травня 2019 року (справа № 806/2699/16), від 17 квітня 2020 року (справа № 806/124/17), від 13 лютого 2020 року (справа № 806/129/17), від 13 серпня 2021 року (справи № 806/46/17, № 806/126/17, № 806/43/17), від 10 березня 2023 року (справа № 520/7293/19), від 11 грудня 2018 року (справа № 804/2573/16), від 11 листопада 2019 року (справа №2а-2235/12/0970) вказав, що пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України визначено обов`язок податкового органу на зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Визначальним при застосуванні приписів цієї статті є наявність податкового боргу. При цьому, зміст графи призначення платежу у платіжних дорученнях за будь-яких умов не має значення, що прямо передбачено приписами наведеної норми.

У викладених суб"єктом владних повноважень запереченнях зазначено, що станом на дату прийняття позову до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі (12.12.2023р.), згідно з даними інтегрованої картки платника ОСОБА_1 по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, КБК 11010500, обліковувався податковий борг у сумі 47.199,83 грн, а саме: податкова декларація про майновий стан і доходи за 2021 рік від 04.02.2022 № , по терміну сплати 21.02.2022, в сумі 29.604,71 гривень; податкова декларація про майновий стан і доходи за 2022 рік від 30.04.2023 № , по терміну сплати 11.05.2023, в сумі 1.7595,12 гривень. Відповідачем згідно з платіжною інструкцією від 20.12.2023 №527497756.1 сплачено грошові кошти у сумі 17595,12 гривень. Відповідно з даними інтегрованої картки, згідно з черговістю виникнення, зменшено борг за 2021 рік за податковою декларацією від 04.02.2022 № . Залишок боргу склав 29.604,71 гривень.

Згідно з платіжною інструкцією від 28.01.2024 №541148930.1 відповідачем сплачено грошові кошти у сумі 12.604,71 грн, якими згідно з черговістю виникнення погашено борг: за 2021 рік (податкова декларація від 04.02.2022 № ) у сумі 12.009,59 гривень; за 2022 рік (податкова декларація від 30.04.2023 № ) у сумі 595,12 гривень. Станом на 15.03.2024р. згідно даних інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, КБК 11010500, обліковується податковий боргу сумі 20.057,42 грн, в тому числі: основний платіж, згідно податкової декларації за 2022 рік від 30.04.2023 № у сумі 17.000,00 гривень; залишок несплаченої пені у сумі 3.057,42 гривень.

Отже, станом на 15.03.2024р. податковий борг відповідача, заявлений до стягнення у межах справи №520/35636/23 не припинив існування.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Підстав для застосування у даному конкретному випадку для з"ясування обставин фактичної дійсності норм ч.2 ст.77 КАС України суд не знаходить, бо у якості належної норми процесуального закону слід кваліфікувати приписи саме ч.1 ст.77 КАС України.

Належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів погашення заявленого до стягнення податкового боргу заявник до суду не подав.

Доказів порушення суб"єктом владних повноважень у спірних правовідносинах процедури реалізації управлінської функції контролю за дотриманням учасниками суспільних відносин податкової дисципліни у сері своєчасності та повноти виконання податкового обов"язку за п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України матеріали справи наразі не містять.

Суд при прийнятті рішення з ініційованого відповідачем питання також враховує, що боржник ані у відзиві на позов (який до суду подано не було), ані в заяві від 11.03.2024р. не наводив аргументів, що могли б свідчити про недостовірність відомостей інтегрованої картки платника по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування щодо відображення в ній сум заборгованості за попередні податкові періоди, а обмежився лише доводами про необхідність зарахування сплаченої ним суми коштів в рахунок погашення заборгованості, стягненої рішенням суду.

Разом з тим, суд на виконання засади офіційного з`ясування обставин справи при вирішенні заяви від 11.03.2024р. повинен перевірити дотримання контролюючим органом вимог ст. 102 Податкового кодексу України при зарахуванні сплачених 20.12.2023р. коштів в рахунок погашення заборгованості попередніх періодів.

Підсумовуючи викладені вище міркування, суд доходить до переконання про відсутність доказів погашення податкового боргу відповідача по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування (податкова декларація про майновий стан і доходи № від 30.04.2023р., термін сплати 11.05.2023р.), стягнутого з відповідача на підставі рішення суду від 26.02.2024р. у справі №520/35636/23.

Тому відсутні підстави для визнання виконавчого листа №520/35636/23 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 241-243, 248, 256, 295 , 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. Заяву відповідача від 11.03.2024р. про добровільне виконання рішення суду по справі №520/35636/23 - залишити без задоволення.

2. Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя А.В. Сліденко