Справа № 127/6595/24
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/6595/24

Головуючий у 1-й інстанції: Михайленко А.В.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

16 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №1470785 від 18.02.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

27.02.2024 року, представник позивача адвокат Гладчук В.О. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №1470785 від 18.02.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Позов мотивовано тим, що на думку адвоката притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, є незаконним, а постанова серії ЕНА № 1470785 підлягає скасуванню, оскільки позивачу, станом на день винесення постанови за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, не було відомо про постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2023 у справі № 127/33179/23, про позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, однак поліцейський, всупереч вимогам чинного законодавства, не з`ясувавши всіх обставин справи, передчасно виніс оскаржувану постанову.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, відповідно до постанови серії ЕНА № 1470785 від 18.02.2024, винесеної поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області сержантом поліції ОСОБА_2 , позивача - ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Згідно із змістом постанови, 18.02.2024 року о 21 год. 11 хв. в м. Вінниці, по вул. Київська 170, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1 (а) ПДР України, за що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є правомірною.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України "Про національну поліцію", "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесені до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене статтею 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги позивача щодо протиправності винесення постанови серії ЕНА № 1470785 від 18.02.2024, колегія суддів зважає на наступне.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 18.02.2024 о 21 год 11 хв керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1 (а) ПДР України,

Відповідно до п.2.1 "а" Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

При вирішенні даної справи, суд першої інстанції керувався тим, що 08.11.2023 постановою Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/33179/23 ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік. В суді апеляційної інстанції вищевказана постанова не оскаржувалась, тому на момент винесення постанови серії ЕНА № 1470785 від 18.02.2024 набрала законної сили. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до копії постанови № 127/33179/24, поданої представником відповідача, апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 подано до Вінницького апеляційного суду 26.02.2024. За результатами розгляду апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

Однак, як при зупиненні позивач працівниками поліції, так і в суді першої інстанції останній наполягав на тому, що він не знав, що його позбавлено права керування транспортними засобами, оскільки не був повідомлений про розгляд справи.

Крім того, апелянт наполягає на тому, що інформація щодо подання особами апеляційних скарг на постанови судів щодо адміністративних правопорушень в базі даних патрульної поліції взагалі не відображається і загалом позивач був упевнений у своїй невинуватості у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Із даного приводу колегія суддів зауважує, що постановою Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2024 року у справі №127/33179/23 апеляційну скаргу адвоката Гладчука Вадима Олександровича, подану від імені ОСОБА_1 , задоволено. Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, скасовано та провадження у справі закрито.

Крім того, вказаною постановою було поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2023 року, оскільки при розгляді адміністративної справи в суді першої інстанції він присутній не був, оскільки його не було повідомлено належним чином про дату та час судового засідання.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За приписами ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд апеляційної інстанції враховує, що на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції набрала законної сили постанова Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2024 року у справі №127/33179/23, якою справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП закрита, а відтак останній не є особою, яку було позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а тому, з урахуванням вимог ч.6 ст.78 КАС України, останній не може нести відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1470785 від 18.02.2024 року є неправомірною та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Частиною шостою статті 139 КАС України встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на матеріали справи, задоволення вимог позову та апеляційної скарги в повному обсязі, належить змінити розподіл судових витрат, стягнувши на користь позивача сплачений судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 605,6 грн відповідно до квитанції від 27.02.2024 та за подання апеляційної скарги в розмірі 908,4 грн згідно з квитанцією від 04.04.2024.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про стягнення на користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору в розмірі 1514 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 1470785 від 18.02.2024, винесену поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Кравченка Д.О. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 1514 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.