Справа № 360/368/24
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 квітня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/368/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., перевіривши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2024 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 10.03.2022 № 71 в частині, що стосується старшого лейтенанта ОСОБА_1 офіцера-психолога протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2022 № 180 в частині, що стосується старшого лейтенанта ОСОБА_1 офіцера-психолога протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 10.06.2022 № 547 за результатами службового розслідування за фактом самовільного залишення розташування підрозділу старшим лейтенантом ОСОБА_1 офіцером-психологом протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 основного грошового забезпечення, премії та додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 у період з березня 2022 року по теперішній час;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 основне грошове забезпечення, премію та додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 у період з березня 2022 року по теперішній час;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити на посаді офіцера-психолога протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що позивач проходив військову службу на посаді офіцера-психолога протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 з 21.08.2021.

23.02.2023 позивач знаходився в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 де за наказом командира бригади проводив службове розслідування.

24.02.2022 відбулось повномасштабне вторгнення військ російської федерації на територію України.

24.02.2022 більшість військовослужбовців вибули з розташування військової частини НОМЕР_1 , залишивши позивача та резервістів.

На протязі 25-26 лютого 2022 року позивач намагався здати резервістів в підрозділи військової частини НОМЕР_1 .

26.02.2022 за усним наказом по телефону заступника командуючого повернувся до міста Сєвєродонецька, де прикомандирували до військової частини НОМЕР_2 .

Позивач особисто доповідав по телефону командуванню військової частини НОМЕР_1 про своє місце несення служби та перебування.

Починаючи з 26.02.2022 позивач знаходився у складі третього десантно-штурмового батальйону військової частині НОМЕР_2 .

22.04.2022 під час виконання бойового розпорядження в с. Заречне Луганської області отримав поранення та був евакуйований до польового госпіталю м. Краматорськ з діагнозом ВОСП в 1/3 передньої поверхні правого стегна. ВОСП середньої 1/3 лівої гомілки. ВОСП правої передньої аксілярної ділянки.

З 23.04.2022 по 29.04.2022 проходив лікування в міській клінічній лікарні №16 м. Дніпро з діагнозом травми кровоносних судин з залученням декількох ділянок тіла вибухово-осколкове поранення правого стегна з ушкодженням судинного пучка, напружена гематома стегна. Після виписки зі стаціонару лікарні 29.04.2022 позивач направлений медичною службою ЗСУ для подальшого лікування до іншого медичного закладу.

Позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Тростянецької ЦРЛ з 30.04.2022 по 09.05.2022 з діагнозом стан після вогнепального поранення в/з правого стегна з пошкодженням гілки стегнової артерії глибокої стегнової вени.

З 10.05.2022 до 06.06.2022 позивач перебував на амбулаторному лікуванні в КП «Ладижинська міська лікарня» з приводу: діагноз: стан після вогнепального поранення 1/3 правого стегна з пошкодженням гілки стегнової артерії глибокої стегнової вени. Стан після оперативного лікування з 23.04.2022 по 29.04.2022.

Документи, а саме: наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 50 від 26.02.2022, інформацію про поранення 22.04.2022, виписку з медичної карти стаціонарного хворого № 3284 про проходження лікування з 23.04.2022 по 29.04.2022 у МКЛ-16 м. Дніпро, довідки № 121 про перебування на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Тростянецької ЦРЛ з 30.04.2022 по 09.05.2022 та довідки № 726 від 06.06.2022 про перебування на амбулаторному лікуванні в КП «Ладижинська міська лікарня» надані позивачем командуванню військової частини НОМЕР_1 до відома.

Однак не зважаючи на отримані документи військовою частиною НОМЕР_1 , 10.03.2022 підполковник ОСОБА_2 доповів командиру військової частини НОМЕР_1 про відсутність на службі в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 офіцера-психолога протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.03.2022 № 71 позивача знято з грошового забезпечення з 10.03.2022. Знято з продовольчого забезпечення з 11.03.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.04.2022 № 93 позивача увільнено від займаної посади та зараховано в розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », утримуючи у списках особового складу НОМЕР_3 окремої механізованої бригади з 01.04.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) від 08.06.2022 № 1321 за фактом самовільного залишення позивачем розташування підрозділу наказано провести службове розслідування в термін до 10.06.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 10.06.2022 № 547 факт самовільного залишення військової частини або місця служби, а також не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці позивачем в період з 10.03.2022, а саме станом на 10.06.2022 підтвердився.

Направлено матеріали службового розслідування до територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Краматорську, для подальшого розгляду та прийняття законного правового рішення заданим випадком, згідно чинного законодавства України.

Слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000294 від 02.07.2022 за фактом самовільного залишення 10.03.2022 військової частини ( АДРЕСА_1 ) позивачем, з метою ухилення від несення служби, в умовах воєнного стану, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Позивач намагався відновитися на військову службу та неодноразово звертався з відповідними запитами до командування військової частини НОМЕР_1 , Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та Міністерства оборони України але позитивного результату не дало.

21.07.2022 звернувся із заявою до Міністерства оборони України з метою з`ясування усіх обставин відмови командування військової частини НОМЕР_1 щодо повернення для подальшого проходження служби у вказаній частині, отримання довідки про обставини отримання поранення, нарахування та виплати заборгованості по грошовому забезпеченню.

Відповідно до відповіді №117/600 від 07.09.2022 наданої Командуванням Десантно-штурмових військ ЗСУ повідомлено, що позивач, під час масового артилерійського обстрілу поблизу населеного пункту Сєвєродонецьк був відрізаний від свого підрозділу на лінії оборони де утримували оборону підрозділи військової частини НОМЕР_2 . Позивач виконував поставлені бойові завдання у період з 26.02.2022 по 21.04.2022. На підставі доповіді про поранення старшого лейтенанта ОСОБА_1 , направлено до 59 військового мобільного госпіталю, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 21.04.2022 №104 (по стройовій частині). Питання нарахування та виплати заборгованості по грошовому забезпеченню відносяться до компетенції військової частини НОМЕР_1 .

26.11.2022 отримано відповідь в/ч НОМЕР_4 (ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») за № 1314/25/1/624 довідка форма 5 про обставини отримання поранення (травми, каліцтва) видається на підставі наказу командира військової частини про підсумки службового розслідування за фактом травмування, поранення. Згідно вимог чинного законодавства України, службове розслідування за фактом події проводяться в тій військовій частині, в якій трапилася подія, тобто довідку форма 5 Про обставини отримання поранення (травми, каліцтва) повинна надати військова частина НОМЕР_2 .

Позивач не міг повернутись до військової частини з 10.03.2022, оскільки у період з 26.02.2022 до 22.04.2022 був прикомандирований до військової частини НОМЕР_2 , а з 22.04.2022 перебував на лікуванні, що підтверджується медичними довідками, а отже відповідач не мав права позбавляти позивача на період лікування основного грошового забезпечення, премії та додаткової винагороди.

Крім того, вирок суду щодо визнання його винним у кримінальному правопорушенні, відповідальність за яке передбачена ст. 407-408 Кримінального кодексу України - відсутній, а отже відповідно зняття його з усіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 у період з 10.03.2022 протиправним.

За приписами пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

У цій справі позивач звернувся до суду з позовною заявою 08.04.2024 (штамп АТ «Укрпошта») в якій оскаржує накази командира військової частини НОМЕР_1 від 10.03.2022 № 71, від 01.04.2022 № 180 та від 10.06.2022 № 547, також бездіяльність щодо не нарахування та виплати грошового забезпечення, премії та додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 з березня 2022 року по теперішній час, і поновлення на посаді.

Щодо строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою в частині оскарження спірних наказів, суд зазначає таке.

За визначенням, наведеним у пункті 17 частини першої статті 4 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, оскарження спірних наказів здійснюється у місячний строк.

З позовної заяви вбачається, що представник позивача - адвокат Богачевського Р.В., в січні 2024 року звернувся із адвокатським запитом до відповідача. Листом № 849 від 19.01.2024 відповідач надав запитувані документи, в тому числі спірні накази.

Тобто, з січня 2024 року позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав в частині оскарження спірних наказів.

Що стосується вимог щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за період з березня 2022 року по теперішній час суд зазначає, що грошове забезпечення військовослужбовця є періодичним щомісячним платежем.

Отже, про факт невиплати грошового забезпечення позивач повинен був дізнатися на наступний місяць після припинення його нарахування.

До 19 липня 2022 року строк звернення до суду з позовом про стягнення належної працівникові заробітної плати, а у даному випадку грошового забезпечення військовослужбовця, не обмежувався будь яким строком.

Однак, 19 липня 2022 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01 липня 2022 року №2352-ІХ (далі Закон № 2352-ІХ), яким внесені зміни до діючого законодавства про працю, зокрема, частини першої і другої статті 233 КЗпП України викладено в наступній редакції (пункт 18 частини 1 розділу І Закону № 2352-IX):

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.»

Отже, Законом № 2352-IX внесено зміни до статті 233 КЗпП України, а відтак змінено нормативне регулювання правовідносин, які виникли з питань щодо стягнення заробітної плати, зокрема, починаючи з 19 липня 2022 року у КЗпП України відсутня норма, яка передбачає право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком.

Таким чином позивачем пропущено також строк звернення до суду з вимогами про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за період з березня 2022 року.

Позивачем не надано доказів неможливості звернення із цим позовом у встановлений місячний строк та не наведено обґрунтувань поважності несвоєчасного звернення.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, частиною першої зазначеної статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частинами другою, третьою статті 123 КАС України визначено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави для висновку, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача у спірних правовідносинах є надання можливості останньому скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку, ніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку у разі визнання їх судом неповажними.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулася до суду.

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду із позовом.

З наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду (щодо оскарження спірних наказів) та тримісячний строк звернення до суду щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за період з березня 2022 року.

До позовної заяви позивачем не надано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Для усунення вказаного недоліку позивачу необхідно надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду понад встановлений строк з моменту звернення до суду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог статті 161 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі, позовну заяву слід залишити без руху, з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання ухвали надати суду:

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску понад встановлений законодавством строк звернення до суду.

У разі ненадання вищевказаних документів позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати представнику позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

СуддяТ.В. Смішлива