Справа № 440/1541/24
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/1541/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць за період з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року (включно);

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць за період з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року (включно).

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 14.02.2024 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . У період з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України у Чернігівській області.

Вважає, що у зв`язку з безпосередньою участю у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі активних бойових дій (оскільки відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, вся територія Чернігівської області була віднесена до категорії території активних бойових дій з 24.02.2022 по 31.03.2022) у період здійснення зазначених заходів, позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн, в розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року за період з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року. Однак, на думку позивача, відповідні виплати за спірний період виплачувались не у повному обсязі. Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

У строк, встановлений судом, відповідачем надано відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Період з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року ОСОБА_1 не брав участь у бойових діях, а знаходився в пункті постійної дислокації, за даний період йому сплачувалась винагорода в розмірі до 30 000 грн. У відповідності до Постанови №168, додаткова винагорода збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях.

Як зазначає сам позивач, він є особою з інвалідністю ІІ групи. Тому його не залучали до бойових дій, а він знаходився в запасній роті та виконував завдання по охороні приміщень частини НОМЕР_1 в пункті постійної дислокації і тільки за власним бажанням 12.04.2022 наказом №88 переведений до іншого підрозділу та призначений водієм-слюсарем відділення технічного обслуговування автомобільної техніки та цього дня позивача відправлено за місцем дислокації підрозділу, в який він був призначений.

Щодо довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України від 16.03.2023 №306, відповідач наполягав, що вона не є підставою для нарахувань виплат, крім того була зроблена з помилками. Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 06.01.2023 №6 і накази (по стройовій частині) визначають тільки переміщення особи та призначення на посади.

07.03.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначав, що відповідачем не надано оцінки тому факту, що пункт постійного місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , у АДРЕСА_1 , знаходився в оточенні ворожих військ, так як у вказаний період з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року, значна частина Чернігівської області була під окупацією. Відстань від місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , де ніс службу ОСОБА_1 , до території, що контролювалася окупантами, складала близько 5 кілометрів.

Факт того, що більша частина Чернігівської області була окупована, а частина була у оточенні ворожих військ окупантів є загальновідомою інформацією, оскільки вона відображена у численних офіційних та неофіційних джерелах. Проте, відповідач не зазначив даних обставин у своєму відзиві.

ОСОБА_1 , перебуваючи у районі безпосередніх бойових дій, здійснював захист військової частини від ворожих ДРГ та інших ворожих формувань.

Вказівка відповідача на те, що ОСОБА_1 , не приймав участі у безпосередніх бойових діях, а довідка про таку участь видана йому помилково, не відповідає дійсності, така позиція суперечить наданим документам, а також об`єктивно не відповідає фактичним обставинам.

Відповідно до поданого до суду витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 12.04.2022 № 88 "вважати такими, що вибули після забезпечення здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, захисту населення та інтересів держави, здійснення заходів із правового режиму воєнного стану Чернігівської області..." в тому числі ОСОБА_1 (підставою для наказу являється бойове розпорядження Головнокомандувача ЗСУ та командира корпусу резерву).

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, конкретно територія смт Гончарівське Чернігівської області була віднесена до категорії території активних бойових дій з 24.02.2022 по 31.03.2022.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом

Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 "Про загальну мобілізацію" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 №46 сержант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 №47 сержант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 призначений на посаду сержанта резерву запасної роти.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.04.2022 №88 сержант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 призначений на посаду водієм слюсарем відділення технічного обслуговування автомобільної техніки самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи та направлений в район перебування підрозділу.

Позивачу нараховано та сплачено за період з 25.02.2022 по 12.04.2022 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 та окремого доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 №912/в/29 у ЗСУ додаткову грошову винагороду у сумі 30 000 грн, що не заперечується сторонами.

Позивач, не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо ненарахування і невиплати збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць за період з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року, та вважаючи свої права на отримання належного грошового забезпечення порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні», що затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який відповідними указами продовжено і діє натепер.

Підпунктом 2 п. 4 вказаного Указу постановлено Кабінету Міністрів України невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

На виконання вказаного Указу Президента України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Пунктом 1постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 (в редакції, яка була чинною та підлягала застосуванню на час виникнення спірних правовідносин) було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно з п. 21 вказаної Постанови порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Наказ Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за № 745/32197.

Пунктом 17 цього Порядку визначено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

На виконання вказаних норм Міністр оборони України приймав відповідні рішення.

Так, пунктом 3 Рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 (що викладено в телеграмі) було визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3) рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Наказано про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Постанова №168 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів військовослужбовцями права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил передбачала отримання додаткової винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Висновки щодо правозастосування

З аналізу нормативно-правових актів, що підлягали застосуванню на час виникнення спірних правовідносин, слідує, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода військовослужбовцю збільшується до 100 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, який перебуває безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Підставою для виплати такої збільшеної додаткової винагороди є відповідні накази командирів (начальників), а документальним підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів є: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій; рапорт командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях або у виконанні бойових (спеціальних завдань) завдань та довідки командира військової частини за формою, що затверджена відповідним додатком до рішення Міністра оборони України (у формі окремого доручення) від 23.06.2022 №912/з/29.

У позовній заяві зазначається, що у період з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в смт Гончарівське, Чернігівської області. На думку позивача та його представника, у зв`язку з безпосередньою участю у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн, в розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року за період з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року.

Судом встановлено, що 16 березня 2023 року військовою частиною НОМЕР_2 видана довідка №306 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у якій зазначено, що позивач дійсно, крім іншого, у період з 25 лютого 2022 року по 12 квітня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Чернігівська область. Підстава: витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №46 від 25 лютого 2022 року. Зазначено, що ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій /а.с. 4/.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23 грудня 2022 року за №1668/39004, смт Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області у період з 24.02.2022 по 31.03.2022 віднесені до розділу активних бойових дій.

Отже, сукупність фактів таких як:

1) ОСОБА_1 , як сержант резерву запасної роти, перебував у військовій частині НОМЕР_1 ;

2) військова частина НОМЕР_1 у період з 24.02.2022 по 31.03.2022 була розташована в зоні активних бойових дій, -

є свідченням того, що ОСОБА_1 , у період з 25.02.2022 по 31.03.2022, перебуваючи у зоні активних бойових дій, забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, що є підставою для виплати додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Оскільки у період з 25.02.2022 по 31.03.2022 бойові дії були активними, безперервна тривалість участі ОСОБА_1 у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 25.02.2022 по 31.03.2022 є цілком логічною, зрозумілою та не потребує додаткового доказування, адже військова частина, яка розташована в зоні активних бойових дій, беззаперечно є об`єктом, який окупаційні війська намагалися захопити/знищити.

А тому суд визнає такий факт доведеним.

Тому, суд приймає до увагу пояснення представника позивача, викладені у відповіді на відзив, по те, що ОСОБА_1 перебуваючи у районі безпосередніх бойових дій, здійснював захист військової частини від ворожих ДРГ та інших ворожих формувань.

При цьому, погоджуючись із доводами відповідача, що право на виплату додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць має бути підтверджено відповідною довідкою, а нарахування і виплата здійснюватися на підставі чітко визначеного переліку документів (бойових наказів (бойове розпорядження), журналів бойових дій (вахтовий журнал), рапортів (донесення) командира підрозділу (групи) тощо), суд зазначає, що такі документи у військової частини відсутні.

Однак, на думку суду, зазначене вище (відсутність у військової частини документів) не може бути підставою для невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць за період з 25.02.2022 по 31.03.2022 (період активних бойових дій на території, де розташована військова частина, охорону якої здійснював позивач).

У подальшому, з 01.04.2022 саме лише перебування позивача в смт Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області на території військової частини НОМЕР_1 не є підставою для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі, адже військова частина дислокувалася на території, яка вже була виключена з переліку територій, на якій велися активні бойові дії.

Тому факт забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів ОСОБА_1 , починаючи з 01.04.2022 має бути доведеним.

Разом з тим, докази безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в інші періоди військової служби (з 01.04.2022 по 12.04.2022) позивач суду не надав, про обставини такої участі у позовній заяві не зазначив, відповідач їх також не підтверджує.

З огляду на викладене вище, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б слугували підставою для виплати позивачу у спірний період за 1-12 квітня 2022 року збільшеної до 100 000 грн грошової допомоги.

При цьому, відповідачем повідомлено, та не заперечується позивачем, що в цей період здійснена виплата додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що відповідачем порушене право позивача на спірну додаткову винагороду в розмірі 100 000,00 грн за період з 01 квітня 2022 року по 12 квітня 2022 року.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач від сплати судового збору звільнений, оскільки цей спір стосувався виплати грошового забезпечення військовослужбовцю. Відповідач доказів понесення судових витрат не надав.

Вирішуючи питання стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн, суд виходить з такого.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Суд зауважує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Так, 06.10.2023 між гр. ОСОБА_1 (клієнт) та ОСОБА_2 (адвокат) укладено угоду про надання адвокатських послуг, за умовами якої клієнт за виконану роботу сплачує гонорар (винагороду) у розмірі 2000,00 грн.

На підтвердження обставин реальності угоди представник позивача до позову надав копії: ордеру про надання правничої (правової) допомоги; квитанції про оплату 2000,00 грн адвокатських послуг.

З урахуванням часткового задоволення позову за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 підлягають стягненню на користь позивача витрати, понесені ним на оплату професійної правничої допомоги, у сумі 1000,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць за період з 25.02.2022 по 31.03.2022 (включно).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, в розрахунку 100 000 грн щомісячно пропорційно часу участі ОСОБА_1 у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 25.02.2022 по 31.03.2022, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 1000,00 грн (одна тисяча гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков