Справа № 160/29636/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 квітня 2024 рокуСправа №160/29636/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій (бездіяльності) протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10.11.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати середнього розміру грошового забезпечення у розмірі 429471,05 грн (чотириста двадцять дев`ять тисяч чотириста сімдесят одна гривня п`ять копійок) за час затримки розрахунку при виключенні зі списків особового складу частини НОМЕР_1 з 22.06.2017 року по день зарахування коштів на рахунках ОСОБА_1 на підставі прийнятого рішення суду по справі №160/7880/22;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату середнього розміру грошового забезпечення у розмірі 429471,05 грн (чотириста двадцять дев`ять тисяч чотириста сімдесят одна гривня п`ять копійок) за час затримки розрахунку при виключенні зі списків особового складу частини НОМЕР_1 за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 27.02.2017 року по 22.06.2017 року, та виплатити середній розмір грошового забезпечення у розмірі 429471,05 грн (чотириста двадцять дев`ять тисяч чотириста сімдесят одна гривня п`ять копійок) за час затримки розрахунку при виключенні зі списків особового складу частини НОМЕР_1 з 22.06.2017 року по день зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 на підставі прийнятого рішення суду по справі №160/7880/22.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій (бездіяльності) протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якому вказати аргументовані підстави для поновлення строку, а також надати докази поважності причин його пропуску.

На виконання ухвали суду від 29.03.2024 року до суду надано заяву про поновлення процесуального строку, в якій позивач просить поновити строк на подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/29636/23. В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 21.09.2023 року №463 є діючим військовослужбовцем на теперішній час. На початок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України він був діючим військовослужбовцем, з перших днів виконує функції із захисту України, які на військовослужбовців покладає держава. Військова частина НОМЕР_4 забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку та військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, роботи з членами сімей загиблих, зниклих без вісти та захоплених у полон, захисту нашої країни від загарбників. Наведені обставини, на переконання позивача, свідчать про пропущення строку не з його вини, а тому строку звернення до суду підлягає поновленню відповідно до ст. 121 КАС України.

Розглянувши заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд зазначає, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фогарді проти Сполученого Королівства» право доступу до суду не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням; вони дозволені тому, що право доступу до суду, в силу своєї природи, потребує регулювання з боку держави.

Так, законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі №809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі №815/91/18.

Крім того, слід зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

При цьому, суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги та отримання відповідних коштів на власний рахунок.

Водночас, вжиття конструкції «повинен був дізнатись» в розумінні положень ч.ч. 2 та 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17).

За умовами ч.ч. 3 та 5 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року у справі № 160/7880/22 позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 27.02.2017 року по 22.06.2017 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 27.02.2017 року по 22.06.2017 року.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 року без змін.

На виконання рішення у справі № 160/7880/22 відповідачем 26.05.2023 року на користь позивача виплачено індексацію у розмірі 13020,47 грн.

Суд зазначає, що отримавши відповідну виплату, позивач є обізнаним про те, що Військова частина НОМЕР_1 провела з ним розрахунок та 26.05.2023 року закінчився термін затримки розрахунку при звільненні.

Отже, позивач мав право з наступного за виплатою дня (27.05.2023 року), протягом місяця звернутись до адміністративного суду з вимогами про стягнення середнього розміру грошового забезпечення за час затримки розрахунку при виключенні зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Проте, до адміністративного суду із заявленими вимогами, позивач звернувся лише 10.11.2023 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції канцелярії суду, тобто із значним пропуском місячного строку звернення до суду, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України.

При цьому, посилання ОСОБА_1 на те, що проходження військової служби та захист України від агресора, перешкодили йому звернутись до суду у строк, встановлений КАС України, суд оцінює критично. Адже, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 21.09.2023 року №463 позивач є діючим військовослужбовцем з 21.09.2023 року.

Водночас, кошти, на виконання рішення суду у справі № 160/7880/22 отримані позивачем 26.05.2023 року, тобто значно раніше, ніж позивач приступив до військової служби як діючий військовослужбовець.

Більш того, ще до прийняття позивача на військову службу закінчився місячний строк для звернення до суду з позовом, розрахований з наступного за отриманням коштів днем, що свідчить про безпідставність та неповажність причин пропуску строку звернення до суду, наведених позивачем у поданій заяві.

При цьому, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

У справі № 500/1912/22 позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення (т. 1, а.с. 31) та відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» мобілізований у першу хвилю (оперативні резервісти, колишні військовослужбовці та ветерани АТО та ООС). Вказані обставини можуть свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.

Однак, у справі № 160/29636/23 відсутні докази того, що ОСОБА_1 у період з 27.05.2023 року був мобілізований або в інший спосіб приступив до виконання військових обов`язків у цей час, тому висновки Верховного Суду, викладені у вказаній постанові не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

За викладених обставин, заява ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 15 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Враховуючи, що позивачем не усунено недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 29 березня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій (бездіяльності) протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, слід залишити без розгляду.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 121, 122, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій (бездіяльності) протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна