Справа № 740/2656/21
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року Чернігів Справа № 740/2656/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання протиправними рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , а якій з урахуванням уточнення позовних вимог просить визнати незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 2 від 22.03.2021 щодо зняття з квартирного обліку позивача, як військовослужбовця, із складом сім`ї дві особи з 22.03.2021; визнати незаконним наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 61 від 31.03.2021 в частині зняття з квартирного обліку позивача, як військовослужбовця, з складом сім`ї дві особи; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити на квартирному обліку позивача зі складом сім`ї дві особи з 03.11.2006, відповідно до загального перебування на квартирному обліку.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.11.2022 рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09.08.2021 та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14.12.2021 було скасовано, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , про визнання незаконними рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії було закрито.

Ухвалою Верховного Суду від 25.01.2023 справу № 740/2656/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 , про визнання незаконними рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії було передано для розгляду до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 було відкрито провадження у справі.

Копії ухвал позивачем та третьою особою було отримано 08.03.2024, відповідачем за допомогою системи «Електронний суд» - 14.02.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він разом з дружиною з 2006 року були зареєстровані та проживали за адресою АДРЕСА_1 , наказом № 1-РС від 04.01.2021 звільнений в запас та наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 61 від 31.03.2021 на підставі рапорту голови житлової комісії незаконно знятий з квартирного обліку. Вказує, що житлом не був забезпечений, грошова компенсація не надавалась.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що позивача звільнено зі служби в Збройних Силах України у зв`язку з закінченням терміну дії контракту, у зв`язку з чим не передбачене залишення на квартирному обліку у військових частинах.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 16.09.2014 уклав шлюб з ОСОБА_3 , прізвище після державної реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_4 (а.с. 12).

Згідно довідки Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 11.05.2021 ОСОБА_1 , 1973 року народження, разом з дружиною ОСОБА_2 , 1973 року народження, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Згідно наказу Начальника 1827 Центральної артилерійської бази озброєння (1 розряду) (по особовому складу) від 04.01.2021, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» прапорщика ОСОБА_1 , командира відділення технічних засобів охорони взводу охорони та забезпечення звільнено з військової частини у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) (а.с. 16).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.01.2021 № 3 ОСОБА_1 з 06.01.2021 було виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах на 06.01.2021 становить: календарна 26 років 04 місяці 04 дні, пільгова не має. Постійним або службовим житлом не забезпечувався. Зарахований до оперативного резерву першої черги на посаду командира технічних засобів охорони взводу охорони та забезпечення військової частини НОМЕР_1 , ВОС-586182А (а.с. 14-15).

Згідно листа військової частини НОМЕР_1 від 18.03.2021 житлова комісія військової частини НОМЕР_1 запросила ОСОБА_1 на засідання, яке мало відбутися 22.03.2021 о 13:00, щодо зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, так як він звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 04.01.2021 № 1-РС з військової служби в запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 7).

Згідно протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 2 від 22.03.2021 знято з квартирного обліку прапорщика ОСОБА_1 1973 року народження складом сім`ї 2 (дві) особи з 22.03.2021 (а.с. 8).

31.03.2021 командиром військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) винесено наказ № 61, яким знято з квартирного обліку прапорщика ОСОБА_1 склад сім`ї дві особи згідно протоколу від 22.03.2021 № 2 (а.с. 9).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 47 Конституції України держава бере на себе обов`язки надавати безоплатно житло громадянам, які потребують соціального захисту. Щодо інших категорій громадян обов`язок держави полягає у створенні умов, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Частинами першою та другою статті 9 Житлового кодексу України визначено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 118 Житлового кодексу України встановлено, що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до статей 121-122 Житлового кодексу України порядок надання службових жилих приміщень установлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншого громадського об`єднання. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з абзацом першим пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 12 цього Закону військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей визначає Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 (далі Порядок № 1081).

Відповідно до абзаців першого, третього, четвертого пункту 3 Порядку № 1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством.

Відповідно до пункту 24 Порядку № 1081 військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи закріплені й в пункті 29 Порядку № 1081.

Пунктом 30 вищевказаного Порядку № 1081 передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

При цьому, вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2021 № 57, виданої прапорщику запасу ОСОБА_1 , під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 з 25.12.2004 по 06.01.2021 останній перебував на квартирному обліку з 03.11.2006 по 22.03.2021 (а.с. 28).

При зарахуванні позивача у 2006 році на квартирний облік діяв наказ Міністерства оборони України № 20 від 03.02.1995 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», який втратив чинність 10.11.2006, відповідно до пункту 13 якого Військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік.

В даному випадку судом встановлено, що позивач проходив військову службу та потребував поліпшення житлових умов. Винятків, встановлених пунктом 13 наведеного Положення, щодо позивача не встановлено.

Пунктом 1 частини другої статті 40 Житлового кодексу України визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що при зарахуванні позивача ОСОБА_1 на квартирний облік на отримання житла складом сім`ї з двох осіб та перебування його на квартирному обліку порушень позивачем допущено не було, під час проходження військової служби та на момент звільнення позивач постійним або службовим житлом не забезпечувався і перебував на обліку для поліпшення житлових умов, вислуга років у Збройних Силах України становить понад 20 років, що виключає підстави, визначені законом, для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом № 2 від 22.03.2021, щодо зняття з квартирного обліку позивача, як військовослужбовця, із складом сім`ї дві особи з 22.03.2021; визнання незаконним наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 61 від 31.03.2021 в частині зняття з квартирного обліку позивача, як військовослужбовця, з складом сім`ї дві особи; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 поновити на квартирному обліку позивача зі складом сім`ї дві особи з 03.11.2006, відповідно до загального перебування на квартирному обліку.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправними рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 2 від 22.03.2021, щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , як військовослужбовця, із складом сім`ї дві особи з 22.03.2021.

Визнати незаконним наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 61 від 31.03.2021 в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , як військовослужбовця, з складом сім`ї дві особи.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити на квартирному обліку ОСОБА_1 зі складом сім`ї дві особи з 03.11.2006, відповідно до загального перебування на квартирному обліку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.04.2024.

Суддя Наталія БАРГАМІНА