Справа № 400/10720/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 р. № 400/10720/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправними та скасування наказів від 18.07.2023 № 319, від 31.07.2023 № 350,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

«Дії військової частини НОМЕР_1 , щодо притягнення мене до дисциплінарної відповідальності та оголошення «Суворої догани» і припинення мені виплати грошового забезпечення з 13.07.2023 року наказом Командира військової частини НОМЕР_1 №319 від 18.07.2023 року визнати протиправними.

Наказ Командира військової частини НОМЕР_1 №319 від 18.07.2023 року, про притягнення мене до дисциплінарної відповідальності та оголошення «Суворої догани» і припинення мені виплати грошового забезпечення з 13.07.2023 року визнати протиправним та скасувати.

Наказ Командира військової частини НОМЕР_1 №350 від 31.07.2023 року про позбавлення мене грошового забезпечення та додаткових виплат визнати протиправним та скасувати.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити усі грошові кошти, які не було нараховано та виплачено в наслідок запровадження наказів командира військової частини НОМЕР_1 №319 від 18.07.2023 року на №350 від 31.07.2023 року».

Заявою, що надійшла до суду 14.09.2023, позивач конкретизував, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2023 № 350 він просить визнати протиправним та скасувати частково, а саме пункти 2 і 3 (арк. 72-76).

Ухвалою від 20.09.2023 (арк. 89-92) суд повернув без розгляду заяву позивача, що надійшла до суду 14.09.2023, в частині нових позовних вимог.

Ухвалою від 28.09.2023 (арк. 113-114) суд відмовив у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 (далі В/ч або відповідач) про зупинення провадження у справі.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 , зокрема, зазначив, що відповідач не довів факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

В/ч позов не визнала з підстав, наведених у відзиві (арк. 49-51).

В/ч подала додаткові пояснення (арк. 95-97, 116-122), позивач відповідь на додаткові пояснення (арк. 127).

В судовому засіданні позивач вимоги адміністративного позову підтримав, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Як встановлено судом, з 25.09.2021 матрос ОСОБА_1 проходить військову службу у В/ч на посаді стрільця взводу охорони роти охорони батальйону охорони, що підтверджується наказом від 25.09.2021 № 239 (арк 98).

Наказом командира В/ч (з адміністративно-господарської діяльності) від 13.07.2023 № 309 було призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов, що сприяли самовільному залишенню позивачем 13.07.2023 місця розташування підрозділу роти охорони батальйону охорони (арк. 54-55). Пунктом 3 цього наказу позивача було усунуто від виконання службових обов`язків.

До додаткових пояснень відповідач додав витяг з наказу командира В/ч (по стройовій частині) від 13.07.2023 № 227, у пункті 6 якого вказано: «Відповідно до абзацу восьмого пункту 15 розділу І наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», матросу ОСОБА_2 , стрільцю взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , припинити виплату грошового забезпечення з « 13» липня 2023 року. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 13.07.2023 №309» (арк. 126).

18.07.2023 командир В/ч затвердив «Акт службового розслідування» (далі Акт, арк. 56-59).

Згідно з Актом, «… 13.07.2024, о 9 годин 50 хвилин стрілець взводу охорони … матрос ОСОБА_3 здійснив порушення військової дисципліни, а саме: самовільне залишення приміщення клубу військової частини НОМЕР_1 та території військової частини НОМЕР_1 , що здійснено в умовах особливого періоду та дії правового режиму воєнного стану під час проходження військової служби …».

18.07.2023 командир В/ч видав наказ (з адміністративно-господарської діяльності) № 319 «Про результати службового розслідування» (далі Наказ № 319, арк. 52-53).

У пункті 1 розпорядчої Наказу № 319 вказано:

«За порушення вимог: статті 4, Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», статей 30, 37, 127, 128 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», наказу командира військової частини НОМЕР_1 №64 від 24.02.2022 року щодо переходу військової частини НОМЕР_1 на штат воєнного часу, стрільця взводу охорони … матроса ОСОБА_4 притягнути до дисциплінарної відповідальності, оголосити «Сувору догану».;

Відповідно до абзацу восьмого пункту 15 розділу І наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», матросу ОСОБА_2 … припинити виплату грошового забезпечення з « 13» липня 2023 року …».

У пункті 2 Наказу № 319 вказано: «У зв`язку з тим що матрос ОСОБА_3 перебуває в самовільному залишенні військової частини НОМЕР_1 , помічнику командира з правової роботи … направити копії матеріалів службового розслідування до Держаного Бюро розслідувань в місті Миколаїв».

Правомірність Наказу № 319 оспорюється позивачем.

31.07.2023 керівник ІНФОРМАЦІЯ_1 видав командиру В/ч припис такого змісту: «Направляю Вам військовослужбовця військової служби за контрактом … матроса ОСОБА_5 … який рахується в списках військовослужбовців військової частини, як самовільно залишивший військову часину з 13.07.2023, для подальшого проходження служби. При прийняте рішення відносно матроса ОСОБА_6 (притягнення до дисциплінарної відповідальності, направлення матеріалів службового розслідування та повідомлення про самовільне залишення військової часини до ДБР, звільнення зі Збройних Сил України), прошу повідомити технічними засобами зв`язку на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 до 30.08.2023» (арк. 68).

31.07.2023 командир роти охорони батальйону охорони В/ч подав до командира В/ч рапорт такого змісту: «Дійсним доповідаю, що 31.07.2023 р приблизно з 9-00 з ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_3 забрав військовослужбовця матроса ОСОБА_1 до розташування роти охорони батальйона охорони в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 …» (арк. 69).

31.07.2023 командир В/ч видав наказ (з адміністративно-господарської діяльності) № 350 (далі Наказ № 350, арк. 66-67).

Пунктом 1 Наказу № 350 було поновлено з 31 липня 2023 виплату грошового забезпечення ОСОБА_1

У пунктах 2 і 3 Наказу № 350 вказано:

« 2. За перебування у самовільному залишенні військової частини НОМЕР_1 позбавити матроса ОСОБА_1 щомісячної премії в розмірі 535% посадового окладу та надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та окремого доручення Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року №2683/з за період з 01.07.2023 року по 31.07.2023 року.

3. За перебування у самовільному залишені військової частини НОМЕР_1 позбавити матроса ОСОБА_1 додаткової винагороди на період дії воєнного стану, пропорційно дням безпосередньої участі з розрахунку 30 000 гривень за повний місяць за липень 2023 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (за змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року №217) та наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2-18 року №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Правомірність пунктів 2 і 3 Наказу № 350 оспорюється позивачем.

Згідно з довідкою від 29.09.2023 (арк. 123), ОСОБА_1 за липень 2023 року були нараховані:

оклад за військовим званням з 01 до 12 та 31;

посадовий оклад з 01 до 12 та 31;

надбавка за вислугу років з 01 до 12 та 31;

надбавка за особливості проходження служби з 01 до 08 та 31. Суд зауважив, що у пункті 2 Наказу № 350 вказано про позбавлення позивача надбавки за особливості проходження служби за повний місяць, але у довідці зазначено про інше.

Щомісячна премія та додаткова винагорода, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) за липень 2023 року не були нараховані.

Позивач (у відповіді на додаткові пояснення відповідача) заперечив інформацію про нарахування за липень грошового забезпечення, посилаючись на накази відповідача від 18.07.2023 № 317 «Про результати службового розслідування» та № 318 «Про результати службового розслідування» (арк. 128-130, 131-133).

29.08.2023 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано повідомлення В/ч про самовільне залишення позивачем В/ч (арк. 71).

Виконуючи вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі в частині надання письмових пояснень щодо того, де він перебував у період з 13.07.2023 до 31.07.2023, позивач у заяві, що надійшла до суду 14.09.2023, зазначив, що «… з 13.07.2023 року по 30.07.2023 року, щоденно, в період часу з 0800 годин до 1700 годин з`являвся до найчастішого місця перебування командира роти охорони батальйона охорони військової частини НОМЕР_1 , до підвального приміщення, розташованого за адресою: м. Очаків … (яке є небезпечним) і намагався дізнатися у посадових осіб відповідача, чи допущено мене до виконання службових та посадових обов`язків, та коли і як я можу виконувати свої службові та посадові обов`язки … Інший час я постійно перебував за адресою: м. Очаків … у відповідності до умов КОНТРАКТУ та на виконання Постанови Кабінету міністрів України від 26 червня 2013 року № 450, наказу Міністерства оборони України від 31.07.2017 № 380 Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їхніх сімей житловими приміщеннями, постійно перебуваючи у готовності до виконання службових та посадових обов`язків … 31.07.2023 року, я з`явився до військової служби правопорядку в АДРЕСА_3 , з метою повідомити про протиправні дії відповідача, щодо недопущення мене до виконання службових та посадових обов`язків у відповідності до умов КОНТРАКТУ, але мені було повідомлено, що я начебто перебуваю у розшуку за самовільне залишення військової частини …» (арк. 74-75).

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування Наказу № 319

13.07.2023 командир роти охорони батальйону охорони звернувся до командира В/ч з рапортом, в якому вказав: «… 13.07.2023 р приблизно о 9 год 50 хв стрілець роти охорони матрос ОСОБА_1 самовільно залишив приміщення клубу військової частини, чим порушив службові обов`язки …» (арк. 60). Цей факт підтверджений також рапортами військовослужбовців В/ч, у тому числі рапортом командира батальйону охорони (арк. 61-63).

На підставі рапорту командира батальйону було видано Наказ № 309.

У доповіді (арк. 64-65) командир В/ч зазначив, що «… на телефонні дзвінки матрос ОСОБА_7 відповідав командиру роти охорони … про те, що він знаходиться в межах Очаківського гарнізону. Пошуковими діями військовослужбовців роти охорони не вдалось знайти матроса ФІЛІППОВА …».

Зазначеними у Наказі № 319 нормами встановлено:

30. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

37. Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

127. Солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна.

Солдат підпорядковується командирові відділення.

128. Солдат зобов`язаний:

підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою;

знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло діяти в бою;

знати та неухильно дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права;

сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням;

постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички;

знати посади, військові звання і прізвища своїх безпосередніх та прямих начальників (до командира бригади включно);

додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни;

бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців;

виконувати правила носіння військового одягу і взуття, своєчасно та акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання;

повсякденно загартовувати себе, систематично вдосконалювати свою фізичну підготовку;

своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів;

ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки;

неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки;

виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників);

у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття;

під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Старший солдат (старший матрос) є помічником командира відділення та зобов`язаний допомагати командирові відділення в навчанні солдатів, заміщувати його у разі відсутності.

У позові ОСОБА_1 вказав, що «… в період з 25.02.2022 року рота охорони … не менше 5 разів змінювала своє місце перебування. На теперішній час місце постійної дислокації роти охорони … не визначено і не встановлено та не обладнано у відповідності до вимог Статутів Збройних Сил України та на діючого законодавства. Про залучення, порядок та умови несення служби під час дії воєнного стану не визначені, будь-яка інформація, щодо залучення, умов та порядку несення служби не доводяться та дуже ретельно приховується. Намагання дізнатися у командування відповідача щодо залучення, порядку та умов несення служби викликають агресію, непорозуміння та погрози створення штучних перешкод для подальшого проходження військової служби за КОНТРАКТОМ …».

Відповідач у додаткових поясненнях (арк. 95-97) зазначив, що ОСОБА_1 був відсутній протягом 18 діб. В/ч повідомила, що наказом командира В/ч від 08.07.2023 № 299 «Про призначення службового розслідування», який було доведено позивачу 13.07.2023 (що підтверджено у позові), ОСОБА_1 було усунуто від виконання службових обов`язків, але таке усунення не надає військовослужбовцю права залишати В/ч та взагалі не з`являтися на службу.

На думку суду, відповідач обґрунтовано притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статей 1, 2 затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут), військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Частиною другою статті 5 Дисциплінарного статуту встановлено, що стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Відповідно до частини першої статті 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Факт відсутності за місцем несення служби, як і факт відсутності дозволу командира на залишення місця несення служби, позивач не заперечив.

Суд відхилив доводи ОСОБА_1 про «… невизначеність правових підстав залучення … до служби …», оскільки позивач сам визнав, що він «… з 25.12.2022 року по 04.07.2023 року … ніс службу щоденно та цілодобово за усною вказівкою командира роти у певному місці …». Отже, ОСОБА_1 було відомо місце несення служби.

Відповідно до пункту 4.33 розділу IV затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 «Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», військовослужбовці, усунуті від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади, якщо до них не застосовано запобіжних заходів кримінального провадження у вигляді домашнього арешту або тримання під вартою, продовжують проходити військову службу згідно з пунктом 122 Положення, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених командиром (начальником) військової частини. Виконання обов`язків військової служби такими військовослужбовцями здійснюється за місцем проходження служби або у разі відсутності обмеження свободи пересування військовослужбовця - в іншому місці, визначеному посадовою особою, у чиєму підпорядкуванні вони перебувають.

Таким чином, отримання ОСОБА_1 13.07.2023 (як вказано у позові) інформації про усунення його від виконання службових обов`язків (наказ від 08.07.2023 № 299) не мало вплинути на дотримання ним службової дисципліни.

Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності саме за самовільне (тобто без дозволу командира) залишення місця проходження служби, і жодних додаткових вимог до ОСОБА_1 (виконання яких могло б спричинити порушення його права на відпочинок) не висувалося.

Суд критично оцінив аргументи Філіппова про те, що протягом тривалого часу йому не було відомо про те, де саме він мав нести службу, про зміст його службових обов`язків, про порядок та умови несення служби, про неознайомлення з «… будь-якими правовими підставами визначення місця розташування підрозділу (накази, розпорядження та ін.) …». До позову доданий рапорт від 14.07.2023 (арк. 30), в якому позивач просив ознайомити його з правовими підставами виконання службових обов`язків на спостережному пункті в районі … надати витяги з відповідних документів про виконання службових обов`язків з 25.12.2022 до 04.07.2023 під час проходження військової служби за контрактом. Дата цього рапорту свідчить про те, що до липня 2023 року у позивача не виникало жодних питань щодо того, де і яким чином він мав виконувати свої службові обов`язки, і в чому полягала сутність цих обов`язків.

З урахуванням наведеного суд встановив, що відповідач обґрунтовано дійшов висновку про порушення позивачем військової дисципліни, тому підстави для визнання протиправним та скасування Наказу № 319 відсутні.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування пункту 2 Наказу № 350

Відповідно до пункту 2 розділу І затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Порядку виплати грошового забезпечення війсьвослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі Порядок № 260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

У пункті 4 розділу І Порядку № 260 вказано, що грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає:

посадовий оклад;

оклад за військовим званням;

надбавку за вислугу років;

підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний;

надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання;

доплати за науковий ступінь та за вчене звання;

премію;

морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування;

одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби;

інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 15 розділу І Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення не виплачується:

за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати;

якщо виплачуються академічні стипендії;

за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше;

за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки;

за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату);

за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом;

за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

У пункті 2 Наказу № 350 вказано про позбавлення позивача щомісячної премії та надбавки за особливості проходження служби за повний місяць з 1 до 31 липня 2023 року.

Стосовно нарахування та виплати надбавки за особливості проходження служби суд зазначив таке.

Пунктом 1 розділу XXIX Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або повноважень на посаді, виплачується виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років із дня, наступного після дня усунення від виконання службових обов`язків (відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді), і до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.

У разі скасування рішення про усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді військовослужбовцям виплачуються щомісячні додаткові види грошового забезпечення, на отримання яких вони втратили право у зв`язку з усуненням (відстороненням) з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення.

Таким чином, ОСОБА_1 на час усунення від виконання службових обов`язків, відповідно до пункту 1 розділу ХХІХ Порядку № 260, не мав права на отримання надбавки за особливості проходження служби, сума його грошового забезпечення мала обчислюватися з трьох складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років.

Наказом командира В/ч (по стройовій частині) від 08.07.2023 № 222 (арк. 124) було встановлено, що виплата грошового забезпечення з 09.07.2023 здійснюється виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, оскільки позивача було усунуто від виконання обов`язків на час проведення службового розслідування (інші події та обставини, що не є предметом дослідження у межах цієї справи).

Як вказано вище, Наказом від 13.07.2023 № 309 позивача було усунуто від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.

Службове розслідування було завершено 18.07.2023 (Наказ № 319).

Але, за період з 13.07.2023 до 30.07.2023 позивач був позбавлений грошового забезпечення в повному обсязі на підставі пункту 15 розділу І Порядку.

У пункті 2 додаткових пояснень (арк. 116-122) відповідач вказав, що «… позивач за липень 2023 року перебував в самовільному залишенні військової частини НОМЕР_1 з 07.07.2023 року по 08.07.2023 року оголошено сувору догану, з 08.07.2023 року по 10.07.2023 року оголошено сувору догану, з 10.07.2023 року по 11.07.2023 року оголошено судову догану та з 13.07.2023 року по 31.07.2023 року оголошено сувору догану, так на підставі вище вказаних дій видавались накази командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій на направлялись в формі витягів до фінансової служби військової частини НОМЕР_1 яка на підставі них здійснювала нарахування грошового забезпечення Позивачу за липень 2023 року …».

Позивач до відповіді на додаткові пояснення відповідача додав копію наказу командира В/ч (з адміністративно-господарської діяльності) від 18.07.2023 № 317, в якому, зокрема, вказано: «… 2. За результатами службового розслідування та у зв`язку з усуненням від виконання службових обов`язків стрільця взводу охорони … матроса ОСОБА_4 , позбавити його:

відповідно до пункту 1 розділу ХХІХ наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 … матросу ОСОБА_2 … який усунутий від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування, виплачувати грошове забезпечення виходячи з розміру посадового окладу за займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років з « 09» липня 2023 року.

відповідно до абзацу восьмого пункту 15 розділу І наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 … матросу ОСОБА_2 … припинити виплату грошового забезпечення з 08 липня 2023 року по 18 липня 2023 року включно. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 08.07.2023 року № 299 …».

Таким чином, у справі наявні докази (накази, правомірність яких не є предметом розгляду в межах цього спору), якими підтверджується обґрунтованість ненарахування та невиплати позивачу надбавки за особливості проходження служби за період з 09.07.2023 до 30.07.2023.

Пунктом 1 Наказу № 350 виплату грошового забезпечення позивачу було поновлено; про це також вказано у пункті 8 наказу командира В/ч (по стройовій частині) від 31.07.2023 № 247 (арк. 125). Отже, у відповідача не було підстав для позбавлення позивача пунктом 2 Наказу № 350 надбавки за особливості проходження служби за 31.07.2023.

З урахуванням цього, суд встановив протиправність пункту 2 Наказу № 350 в частині, що стосується позбавлення позивача надбавки за особливості проходження служби за 31 липня 2023 року.

Оскільки, згідно з довідкою від 29.09.2023, надбавка за особливості проходження служби за 31.07.2023 була нарахована та виплачена, підстави для зобов`язання відповідача вчинити певні дії відсутні.

Стосовно нарахування та виплати премії суд зазначив таке.

Пунктом 5 розділу XVI Порядку встановлено, що за невихід на службу (навчання) без поважних причин військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за місяць, у якому здійснено таке порушення.

З урахуванням змісту Наказу № 319, підстав для нарахування та виплати позивачу премії у відповідача не було.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування пункту 3 Наказу № 350

Пунктом 14 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували),- за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника), до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються.

З урахуванням змісту Наказу № 319, підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, що передбачена Постановою № 168, у відповідача не було, тому у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування пункту 3 Наказу № 350 необхідно відмовити.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 31.07.2023 № 350 в частині позбавлення ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби за 31 липня 2023 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Датою складення повного судового рішення є дата його ухвалення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна