Справа № 240/17242/23
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17242/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос Оксана Валентинівна

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

15 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000111/2 від 15.03.2023;

визнати протиправною та скасувати, прийняту Волинською митницею, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/000851 від 15.03.2023 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду 06.09.2023 позов задоволено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було подано повний перелік документів, який містив усі повні дані, необхідні для визначення митної вартості за методом обраним ФОП ОСОБА_1 . Натомість виявлені митним органом розбіжності не є такими та не впливають на визначення митної вартості товару, що підтверджується обставинами справи та наданими доказами.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України за МД №23UA05U7 від 13.03.2023, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що у зв`язку зі зміною фактичних обставин у постачальника товару (Juta), останній вирішив змінити місцезавантаження товару та передати увесь товар у населеному пункті: Olomouc (Чехія), що і було здійснено в подальшому. Водночас з перевізником було досягнуто домовленість про повну оплату вартості перевезення із населеного пункту: Dvur Kralove nad Labem (Чехія), що і стало причиною існування у документах двох адрес. При цьому вказана обставина жодним чином не впливає на визначення митної вартості товару та не може бути використано як підстава для коригування митної вартості товарів.

Також вказано, що наданий прайс-лист на товар № 1 виданий для загального (широкого) кола покупців, та містить весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

Крім того позивач посилався на наявність аналогічного спору між цими ж сторонами (справа №240/6723/23).

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 20.11.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

07.12.2023 до суду надійшло клопотання позивача про стягнення на його користь судових витрат понесених на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 20 000 грн.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

19.07.2016 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Україна) - надалі за текстом ФОП ОСОБА_1 , як покупцем, та Juta a.s., (Чехія) - надалі за текстом Juta, як постачальником, укладено контракт № 8/2016.

06.03.2023 між ФОП ОСОБА_1 та Juta укладено Специфікацію № 46 до Контракту № 8/2016 від 19.07.2016 року. За даною Специфікацією Juta зобов`язувався поставити ФОП ОСОБА_1 товар, а саме сітку та шпагат з різними технічними характеристиками.

13.03.2023, з метою імпорту товару на територію України та за допомогою засобів електронного зв`язку, до Волинської митниці було подано митну декларацію №23UA05U7. Також, разом з митною декларацією, на підтвердження заявленої митної вартості, ФОП ОСОБА_1 було надано:

-Контракт № 8/2016 від 19.07.2016;

-Додаткова угода № 3 від 20.03.2018;

-Додаткова угода № 7 від 03.01.2020;

-Додаткова угода № 8 від 03.01.2020;

-Додаткова угода № 9 від 03.01.2022;

-Прайс-лист (Ценова пропозиція по пп шпагату) від 16.01.2023;

-Специфікацію № 46 від 06.03.2023 до контракту № 8/2016 від 19.07.2016;

-Платіжна інструкція № 1149 від 09.03.2023;

-Інвойс № від 09.03.2023;

-Інвойс № від 09.03.2023;

-Разовий договір-замовлення на здійснення транспортного перевезення № 2023-008 від 08.03.2023;

-Рахунок-фактура № 090302 від 09.03.2023;

-Довідка-роз`яснення про транспортні витрати № 09-03-23/1 від 09.03.2023;

-Міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 166201 від 09.03.2023;

-Експортну декларацію № 23CZDC78 від 09.03.2023;

-Декларацію митної вартості від 13.03.2023.

Судом першої інстанції встановлено, що для визначення митної вартості товарів, що імпортувалися на територію України, було обрано основний метод визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

В подальшому, при перевірці правильності визначення митної вартості, Волинська митниця дійшла до висновку, що документи, які надані до митного оформлення не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, що обраний ФОП ОСОБА_1 .. Також митним органом було вказано, що надані документи містять розбіжності.

Зокрема, згідно разового договору-замовлення №2023-008 від 08.03.2023, рахунку на транспортування вантажу №090302 від 09.03.2023 та довідки про транспортні витрати №09-03-23/1 від 09.03.2023 відвантаження товару здійснювалось за адресою: Dvuг Кгаlovе nad Labem (Чехія), проте, відповідно до інвойсів - умови поставки FCA Оlomoис.

Отож, внаслідок вищезазначеного, ФОП ОСОБА_1 було запропоновано надати додаткові документи, які б підтвердили митну вартість товарів.

15.03.2023 ФОП ОСОБА_1 , з метою виконання вищезазначеного прохання, надав до митного органу лист-пояснення № 1503-2 з документами, для підтвердження митної вартості, а саме:

-Прайс-лист від 16.01.2023 ;

-Прайс лист від постачальника від 13.02.2023;

-Проформа інвойс № від 01.03.2023;

-Проформа інвойс № від 02.03.2023;

-Калькуляції вартості товарів від 09.03.2023;

-Видаткова накладна № 122205637 від 01.09.2022;

-Видаткова накладна № 122204952 від 08.08.2022;

-Видаткова накладна № 122205132 від 12.08.2022;

-Видаткова накладна № 122205443 від 25.08.2022;

-Експертний висновок № В-297 від 15.03.2023 року, наданий Житомирською торгово-промисловою палатою.

Разом з тим, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА205140/2023/000111/2 від 15.03.2023.

У рішенні зазначено, що згідно разового договору-замовлення №2023-008 від 08.03.2023, рахунку на транспортування вантажу №090302 від 09.03.2023 та довідки про транспортні витрати №09-03-23/1 від 09.03.2023 відвантаження товару здійснювалось за адресою: Dvuг Кгаlovе nad Labem (Чехія), проте, відповідно до інвойсів - умови поставки FCA Оlomoис.

Прайс-лист на товар № 1 виданий для ФОП ОСОБА_1 , проте прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

Надані до митного оформлення документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, що обраний ФОП ОСОБА_1 .. Також митним органом було вказано, що надані документи містять розбіжності.

Так, в проформах-Інвойс адреса ФОП ОСОБА_2 (вантажоодержувач); АДРЕСА_1 відрізняється від ФОП ОСОБА_2 (замовник): АДРЕСА_2 .

Також, декларантом не надано документальних пояснень щодо розбіжності в географічних пунктах поставки: відвантаження товару здійснювалось за адресою: Dvur Kralove nad Labern (Чехія), проте, відповідно до інвойсів - умови поставки FCA .

У зв`язку з цим, відповідачем вирішено здійснити коригування на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на рівні: товар № 1 - 3,52 Доларів США/кг за митною декларацією № UА209170/2023/10705 від 10.02.2023, на товар № 2 - 4,51 Доларів США/кг за митною декларацією №UА100100/2022/41448 від 02.11.2022 .

На підставі вказаного рішення відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/000851 від 15.03.2023 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Позивач вважає такі рішення протиправними, тому звернувся до суду.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положенням ч.1 ст.52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. (ч. 1 ст. 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Відповідно до ч.1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 МК України).

Згідно ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 58 МК України визначено метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідно до ч.9 ст.58 МК України розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Згідно з ч.21 ст.58 МК України використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Частиною 2 ст. 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України (ч. 3 ст. 54 МК України).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 ст. 54 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Крім цього, обов`язок доведення митної вартості ціни товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу щодо такого застосування судом статей 53, 54 МК України у подібних правовідносинах, зокрема у постанові від 23.10.2021 у справі №815/4821/16 та від 14.09.2023 у справі № 817/1799/16.

Згідно матеріалів справи під час здійснення контролю митної вартості за митною декларацією №23UA05U7 від 13.03.2023 відповідач дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, що обраний ФОП ОСОБА_1 .. Також митним органом було вказано, що надані документи містять розбіжності.

Стосовно розбіжностей в географічних пунктах поставки: відвантаження товару здійснювалось за адресою: Dvuг Кгаlovе nad Labem (Чехія), проте, відповідно до інвойсів - умови поставки FCA Оlomouс суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки-роз`яснення про транспорті витрати від 09.03.2023 №09-03-23/1 ТОВ "Альт-Автогруп", на транспортні витрати на доставку вантажу по маршруту: Dvur Kralove nad Labern (Чехія) - п/п Краківець (Україна) 695 км - складає 29259 грн; п/п Краківець (Україна) - м.Житомир (Україна) 505 км-складає 19507,5 грн. Перевезення здійснюється тягачем держ.номер НОМЕР_1 /АА4301Х1.

Відповідно до гр. 20 МД 23UA05U7 від 13.03.2023 умови поставки визначено - FCA Olomouc. Згідно інвойсу № від 09.03.2023 умови поставки - FCA Olomouc.

Як вбачається із разового договору-замовлення №2023-008 від 08.03.2023, рахунку на транспортування вантажу №090302 від 09.03.2023 та довідки про транспортні витрати №09-03-23/1 від 09.03.2023 відвантаження товару здійснювалось за адресою: Dvur Kralove nad Labem (Чехія).

Згідно пояснень представника позивача викладених у відзиві на апеляційну скаргу слідує, що за первинними домовленостями між ФОП ОСОБА_1 та Juta, частина товару мала передаватися за адресою: Dvur Kralove nad Labern (Чехія), що орієнтовно на 100-150 кілометрів далі від населеного пункту Olomouc (Чехія) та, відповідно, територіально віддаленіше від території України.

Водночас, у зв`язку зі зміною фактичних обставин у постачальника товару (Juta), останній вирішив змінити місцезавантаження товару та передати увесь товар у населеному пункті: Olomouc (Чехія), що і було здійснено в подальшому. Водночас з перевізником було досягнуто домовленість про повну оплату вартості перевезення із населеного пункту: Dvur Kralove nad Labem (Чехія), що і стало причиною існування у документах двох адрес.

Весь товар, щодо якого було проведено коригування митної вартості товарів, був отриманий у населеному пункті: Olomouc (Чехія), що підтверджується відомостями, що містяться у Міжнародній товарно - транспортній накладній (CMR) № 166201 від 09.03.2023.

При цьому, позивачем у митну вартість товару було додатково включено витрати, що понесені за наслідком додаткового проїзду 100-150 кілометрів, оскільки Dvur Kralove nad Labem (Чехія) територіально знаходиться далі від території України ніж Olomouc (Чехія).

Фактично завантаження відбувалось в Olomouc (Чехія), митна вартість товару розрахована з Dvur Kralove nad Labem (Чехія). Тобто, розрахована та задекларована митна вартість є більшою, ніж якби вона розраховувалась та декларувалась з Olomouc (Чехія).

Отже включивши у митну вартість товару транспортні витрати з населеного пункту Dvur Kralove nad Labem (Чехія) ФОП ОСОБА_1 вказав реальні витрати, які були понесені з метою імпорту відповідного товару на територію України.

При цьому судом першої інстанції вірно вказано, що у разі наявності у Волинської митниці сумнівів щодо дійсної вартості транспортних послуг, Волинська митниця має перевірити заявлену вартість транспортування товару та, в разі незгоди з нею, коригувати лише вартість транспортних послуг, без коригування вартості самого товару.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначена Волинською митницею відмінність у адресах не є підставою для коригування митної вартості товарів, а лише відображає фактичну дійсність обставин щодо зміни попередніх домовленостей (щодо місця завантаження).

Крім того в оскаржуваному рішенні митного органу зазначено, що причиною коригування митної вартості товарів є виявлена невідповідність, а саме: прайс-лист на товар № 1 виданий для ФОП ОСОБА_1 , проте прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

Разом з тим колегія суддів приймає пояснення позивача надані в суді першої інстанції та викладені у відзиві на апеляційну скаргу про те, що наданий прайс-лист на товар № 1 виданий для загального (широкого) кола покупців, та містить весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу, що, зокрема, підтверджується додатками, які долучені Волинською митницею до відзиву на позовну заяву.

Крім того, прайс-лист не є первинним документом бухгалтерського обліку, на підставі прайс-листа не здійснюється ані оплата, ані поставка товару. На підставі відомостей, що зазначені в прайс-листі не формується та не визначається митна вартість товарів.

У статті VII ГАТТ не міститься обов`язку або рекомендацій щодо дотримання певної форми при створенні та наданні прайс-листів.

Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 815/1780/17 вказав наступне: Висновки відповідача стосовно того, що зазначення у прайс-листах умов поставки CIF Одеса (Чорноморськ) не відповідають вимогам чинного законодавства, судова колегія також вважає такими, що не свідчать про наявність розбіжностей у поданих документах, оскільки на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа, який може оформлюватись продавцем у довільній формі та на власний розсуд. Крім того, прайс-лист не є основним документом на підтвердження митної вартості товару, в зв`язку з чим будь-які сумніви в правильності його складання не повинні впливати на висновок митного органу про необхідність коригування митної вартості товару.

Отже, зазначені доводи відповідача не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів .

Також, причиною коригування митної вартості товарів є виявлена розбіжність, а саме: в проформах-інвойс адреса ФОП ОСОБА_2 (вантажоодержувач): АДРЕСА_1 , відрізняється віл ФОП ОСОБА_2 (замовник): АДРЕСА_3 .

Стосовно таких тверджень скаржника позивачем надано пояснення, що адреса АДРЕСА_1 - фактичне здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності до якого прямував товар, що декларувався. Адреса: АДРЕСА_3 - місце реєстрації ФОП ОСОБА_1 .

Вказане слугувало підставою для зазначення позивачем двох різних адрес, оскільки вищезазначений товар мав бути доставлений безпосередньо до місця господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 незважаючи на місце реєстрації останнього.

Водночас, вказані обставини жодним чином не впливають на визначення митної вартості товару та не можуть бути використані як підстава для коригування митної вартості товарів.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що усі документи, що передбачені законодавством України та були запитувані митним органом були надані останньому у повному обсязі, містять усі необхідні дані для визначення митної вартості та не мають розбіжностей, що впливають на визначення митної вартості товарів.

Частиною 2 ст. 53 МК України визначено вичерпний перелік документів, які мають бути надані на підтвердження митної вартості товарів.

Витребування митним органом додаткових документів можливе виключно у разі наявності у вищезазначених документах розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості або ознак підробки або у разі, якщо такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Разом з тим судом першої інстанції вірно зазначено, що частина документів, які визначені ч. 2 ст. 53 МК України не могла бути надана митному органу. Зокрема, ліцензію на імпорт товару не було подано, оскільки імпорт даного товару не підлягає ліцензуванню, а страхові документи не було подано, оскільки страхування імпортного товару не здійснювалося ФОП ОСОБА_1 .

Відтак, позивачем було подано повний перелік документів, який містив усі повні дані, необхідні для визначення митної вартості за методом обраним ФОП ОСОБА_1 ..

При цьому, виявлені митним органом розбіжності не є такими та не впливають на визначення митної вартості товару, що підтверджується обставинами справи та наданими доказами.

У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що коригування митної вартості було здійснено на підставі цінової інформації, наявної в митного органу. Так, за основу було взято: на Товар № 1- 3,52 Дол.США/кг за МД №UА209170/2023/10705 від 10.02.2023, на товар № 2 - 4,51 Дол.США/кг за МД №UА100100/2022/41448 від 02.11.2022.

В свою чергу, саме лише посилання на митну декларацію, на підставі якої коригується митна вартість товару, не є достатнім для того, щоб вважати прийняте рішення обґрунтованим. Таке твердження ґрунтується на тому, що товари можуть мати суттєві відмінності різних показників та характеристик, що прямопропорційно впливає на ціноутворення даного товару.

При цьому наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №826/16046/16.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги відповідача ідентичні тим, які досліджувались судом першої інстанції. В апеляційній скарзі скаржником не наведено обставин та доказів, які б спростовували наведені висновки суду.

Також колегія суддів враховує, що аналогічні висновки у подібних правовідносинах між цими ж сторонами були викладені Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 21.11.2023 у справі №240/6723/23.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведені неповнота, неточність чи недостатність наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товарів за основним методом, наявність установлених частинами першою та другою статті 58 Митного кодексу України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині шостій статті 54 Митного кодексу України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а, отже, і підстав для застосування положень частини третьої статті 57 та частини третьої статті 58 Митного кодексу України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товарів при недоведеності неможливості її визначення за основним.

За таких обставин рішення про коригування митної вартості товарів та видана картка відмови є необґрунтованими, а тому правомірно скасоване судом першої інстанції.

Стосовно клопотання представника позивача від 07.12.2023 про стягнення судових витрат понесених на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 20 000 грн суд зазначає наступне.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За таких обставин клопотання представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу може бути розглянуте після надання відповідних доказів.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.