Справа № 296/2108/24
Суддя: Шкиря В. М.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/2108/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючого судді Шкирі В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін (в письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сінченка Андрія Олеговича до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

06.03.2024 представник позивача адвокат Сінченко А.О. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Департаменту патрульної поліції України, зі змісту якого просить суд вВизнати протиправною та скасувати постанову командира роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області майора поліції Линника Максима Івановича, серії ДП18 №487569 від 27.02.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.2 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що постановою командира роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області майора поліції Линника Максима Івановича, серії ДП18 №487569 від 27.02.2024 року, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN р/н НОМЕР_1 , 27.02.2024 року о 10:45, в м. Житомирі, на перехресті вулиць І. Сльоти та Гоголівська проїхав на забороняючий червоний сигнал світлофора. Порушив п. 8.7.3. «е) ПДР України.

Вказану постанову позивач вважає прийнятою з порушенням вимог чинного законодавства, такою, що не відповідає дійсним обставинам справи. Працівник поліції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки дійсним обставинам, що потягло за собою необгрунтоване застосування стягнення за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необгрунтованою.

Так, позивач зазначає, що у оскаржуваній постанові працівник поліції посилається на докази, а саме «відео Motorola 475243» на підставі яких поліцейський прийшов до висновку про наявність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. До постанови не додаються відеозаписи, фотознімки, пояснення свідків, що свідчить про те, що будь-які докази вчинення правопорушення відсутні. Крім того під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було надано для ознайомлення докази вчиненого ним адміністративного правопорушення, а саме відеозапису «відео Motorola 475243».

З врахуванням вищенаведеного, позивач вважає оскаржувану постанову не вмотивованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 07.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженя з повідомленням сторін.

18.03.2024 судом зареєстровано відзив на позовну заяву поданий представником відповідача Департаменту патрульної поліції, із змісту якого вбачається, що відповідач позов не визнає та заперечує проти нього, оскільки візуальна інформація відеофіксації відображає факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а також місце вчинення такого правопорушення.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши попередньо суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції України О.Іваненко в судове засідання не з`явилася, у поданій суду заяві просив суд справу слухати у його відсутності. Просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Постановою командира роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області майора поліції Линника Максима Івановича, серії ДП18 №487569 від 27.02.2024 року, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN р/н НОМЕР_1 , 27.02.2024 року о 10:45, в м. Житомирі, на перехресті вулиць І. Сльоти та Гоголівська проїхав на забороняючий червоний сигнал світлофора. Порушив п. 8.7.3. «е) ПДР України.

Судом було оглянуто відеодоказ долучений представником відповідача до заперечень проти позову на якому зафіксовано підію 27.02.2024 року за участі позивача (файли об`ємом 52466 КБ та 2 188803 КБ).

Так на відеофайлі об`ємом 52466 КБ зафіксовано, як водій автомобіля VOLKSWAGEN р/н НОМЕР_1 , здійснює рух автомобілем на червоний знак сфітлофора (10:43:47) намагаючись повернути праворуч та проїзжає таким чином, що сам світлофор залишається позаду автомобіля та закінчив маневр вже на зелене світло. В подальшому водій здійснює ще один поворот, але вже на зелене світло світлофору та працівниками поліції за допомогою сигналу та проблескового маячку здійснено зупинку автомобіля в якому водієм виявився ОСОБА_1 . На відеофайлі об`ємом 2 188803 КБ зафіксовано, як працівник поліції підійшов до автомобіля, коли водій відкрив двері він представився - назвав звання та прізвище, запитав чому водій так водить, зокрема здійснив рух на червоний знак світлофора, в подальшому працівник поліції просить водія ідентифікуватися та надати документи, водій поводиться підозріло, його вираз обличчя та поведінка викликали у працівника поліції підозру та в подальшому він зазначив, що виявлено ознаки с алкогольного п`яніння , повідомив, що буде складено адмінматеріали, роз`яснив права. На відеофайлі об`ємом 2 188803 КБ 11:16:32 зафіксовано розгляд справи про притягнення Прохорчука до адміністративної відповідальності, роз`яснено, що він порушив, вказано пункт ПДР, та застосований вид стягнення - штраф в сумі 510,00 грн, порядок його сплати та можливість оскарження протягом 10 днів. За весь час розгляду справи жодних клопотань від водія не надходило.

Таким чином між сторонами існує спір з приводу правомірності дій суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, що регулюється нормами ст. 286 КАС України та КУпАП.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Частинною 3 вказаної статті визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Висновок про те, що відеоматеріали з місця події є доказами в адміністративній справі, які безпосередньо свідчать про наявність та обставини правопорушення, неодноразово був висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №536/583/17, від 29 травня 2018 року у справі № 727/6565/17 та від 11 липня 2019 року у справі №686/15730/16-а.

Так постановою командира роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_2 , серії ДП18 №487569 від 27.02.2024 року, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN р/н НОМЕР_1 , 27.02.2024 року о 10:45, в м. Житомирі, на перехресті вулиць І. Сльоти та Гоголівська проїхав на забороняючий червоний сигнал світлофора. Порушив п. 8.7.3. «е) ПДР України.

В постанові вказано, що проводилась відеофіксація на відеореєстратор Motorola 475243».

Отже, наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом, в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді цієї справи для встановлення чи правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Так Відповідно до Закону України "Про дорожній рух" правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Положеннями п. 8.7.3. ПДР встановлено

а) зелений дозволяє рух;

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків;

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло;

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Судом було оглянуто відеодоказ долучений представником відповідача до заперечень проти позову на якому зафіксовано підію 27.02.2024 року за участі позивача (файли об`ємом 52466 КБ та 2 188803 КБ).

Так на відеофайлі об`ємом 52466 КБ зафіксовано, як водій автомобіля VOLKSWAGEN р/н НОМЕР_1 , здійснює рух автомобілем на червоний знак сфітлофора (10:43:47) намагаючись повернути праворуч та проїзжає таким чином, що сам світлофор залишається позаду автомобіля в той час, як положеннями п. 8.10 Правил дорожнього руху України встановлено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоплінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно ч. 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначені правові норми зобов`язують поліцейського зупинити такий транспортни й засіб, що рухається із порушенням, зокрема як пункту 8.7.3.е так і п. 8.10 Правил дорожнього руху та відповідно водій якого є причетним до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Поліцейський має право розглянути справу на місці вчинення правопорушення з дотриманням вимог ст.280,283,284 КУпАП та прийняти рішення, що, входить до кола його дискреційних повноважень на підставі ст.122 КУПАП, якою передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, в тому числі і за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень

Судом встановлено, що вказаних вимог КУпАП інспектор дотримався при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки позивач рухався автомобілем на червоний сигнал світлофору, намагаючись здійснити поворот праворуч, той факт, що він закінчив маневр на зелене світло не спростовують порушень п. 8.7.3.е ПДР, та наклав стягнення в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП, роз`яснив порядок сплати штрафу та можливість її оскарження в судовому порядку.

Отже, суд констатує, що у цій конкретній справі відсутні підстави для скасування постанови серії ДП18 №487569 від 27.02.2024

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись п.1 ч.3 ст.286 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сінченка Андрія Олеговича до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови серії ДП18 №487569 від 27.02.2024 року про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення рішення.

Повний текст рішення складено 16.04.2024

Cуддя В. М. Шкиря