Справа № 200/1073/24
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

16 квітня 2024 року Справа №200/1073/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

22.02.2024 року ОСОБА_1 через свого представника та підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 21.03.2019 року по 01.08.2020 року включно;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на його користь індексацію-різницю грошового забезпечення 4258,75 грн. в місяць у загальній сумі 49 856,16 грн. за період з 21.03.2019 року по 01.08.2020 року включно відповідно до норм абз. 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Позов обґрунтовував тим, що щодо спірного періоду проходження військової служби у відповідача з 21.03.2019 року по 01.08.2020 року йому було вплачено лише поточну індексацію грошового забезпечення, однак не було виплачено індексацію-різницю грошового забезпечення, що передбачена абз. 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, у фіксованій сумі 4258,75 грн. в місяць на загальну суму 69788,55 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року у справі №200/1983/23, яке набрало законної сили 26.10.2023 року, вимогу позивача про виплату такої індексації грошового забезпечення за такий період визнано передчасною; при розгляді справи №200/1983/23 питання правильності встановлення індексації-різниці грошового забезпечення починаючи з 01.03.2018 року, розміру підвищення грошового доходу позивача внаслідок підвищення посадових окладів, загальної суми, належної позивачу до виплати, судом не досліджувалися, правова оцінка не надавалася.

31.01.2024 року на виконання вказаного рішення суду відповідачем виплачено позивачу індексацію-різниці у розмірі 1208 грн. у загальній сумі 19932,39 грн.

Зазначену суму позивач вважав неповною. За його підрахунками сума недоплати індексації-різниці за період з 21.03.2019 року по 01.08.2020 року має складати: 69788,55 грн. - 19932,39 грн. = 49 856,16 грн.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що згідно з наявними обліковими даними ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з 22.03.2019 року по 01.08.2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року у справі №200/1983/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково і зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 21.03.2019 року по 01.08.2020 року включно відповідно до абзаців 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

На виконання зазначеного рішення суду відповідачем 31.01.2024 року на користь позивача виплачена сума коштів у розмірі 19932,39 грн. (підтверджується платіжною інструкцією). Таким чином Військовою частиною НОМЕР_1 виконано вказане рішення в повному обсязі.

Так, відповідно до довідки про суми грошового забезпечення, виплаченого за період з лютого 2018 року по березень 2018 року, позивачу нараховувались такі види грошового забезпечення: посадовий оклад 800,00 грн. у лютому 2018 року та 3260,00 грн. у березні 2018 року; оклад за військовим званням 65,00 грн. у лютому 2018 року та 1020,00 грн. у березні 2018 року; надбавка за вислугу років 302,75 грн. у лютому 2018 року та 1926,00 грн. у березні 2018 року; надбавка за виконання особливо важливих завдань 1050,97 грн. у лютому 2018 року та 0,00 грн. у березні 2018 року; надбавка за класність «майстер» - 44,00 грн. у лютому 2018 року та 228,20 грн. у березні 2018 року; надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя, 120,00 грн. у лютому 2018 року та 0,00 грн. у березні 2018 року; преміювання 3040,00 грн. у лютому 2018 року та 2216,80 грн. у березні 2018 року. Всього нараховано: 5422,72 грн. у лютому 2018 року та 8651,00 грн. у березні 2018 року. Тобто, сума збільшення грошового забезпечення з 01.03.2018 року становила 3228,28 грн.

Відповідно, сума щомісячної індексації-різниці з 01.03.2018 року складає 4463,15 грн. 3228,28 грн. = 1234,87 грн., яка була донарахована та виплачена на виконання рішення суду від 26.07.2023 року у справі № 200/1983/23, що підтверджується довідкою-розрахунком індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 згідно з вказаним рішенням суду та платіжною інструкцією.

Згідно з довідкою-розрахунком індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.07.2015 року по 01.08.2020 року відповідно до рішення суду від 26.07.2023 у справі № 200/1983/23, позивачу з суми індексації грошового забезпечення, що виплачена згідно з вказаним рішенням, проведено утримання та одночасна компенсація податку з доходів фізичних осіб в розмірі 18% (3642,47 грн.) та утримання військового збору в розмірі 1,5% (303,54 грн.).

Вважав, що позивач у позовній заяві дійшов помилкового висновку про наявність підстав для нарахування йому індексації-різниці грошового забезпечення, виходячи із фіксованої суми 4258,75 грн. в місяць.

Так, позивачем не враховано те, що відповідно до п. 6 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 року № 73, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 року за № 217/28347, винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби.

З цієї норми випливає, що щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалася в поточному місяці за попередній, а тому винагорода, що фактично виплачена у лютому 2018 року є частиною грошового забезпечення за січень 2018 року, а не за лютий 2018 року. Винагорода, що фактично виплачена у березні 2018 року є частиною грошового забезпечення за лютий 2018 року. Невірне визначення позивачем «розміру підвищення доходу в березні 2018 року» в свою чергу призвело до невірного встановлення суми індексації-різниці в березні 2018 року.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22.03.2019 року по 01.08.2020 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Вказані обставини підтверджуються: довідкою відповідача від 23.05.2023 року № 817; витягом з наказу начальника цієї ж військової частини від 31.07.2020 року № 419-ОС, яким позивача з 01.08.2020 року виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення; військовим квитком позивача серії НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки про суми грошового забезпечення, виплаченого ОСОБА_1 за період з 01.02.2018 року по 31.03.2018 року (довідка відповідача від 12.03.2024 року №290), йому виплачено:

у лютому 2018 року - 5422,72 грн. (із складових грошового забезпечення: посадовий оклад 800 грн.; оклад за військовим званням 65 грн.; надбавка за вислугу років 302,75 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 1050,97 грн.; надбавка за класність «майстер» - 44 грн.; надбавка за особливі умови служби 120 грн.; преміювання 3040 грн.);

у березні 2008 року - 8651,00 грн. (із складових грошового забезпечення: посадовий оклад 3260 грн.; оклад за військовим званням 1020 грн.; надбавка за вислугу років 1926 грн.; надбавка за класність «майстер» - 228,20 грн.; преміювання 2216,80 грн.).

Під час спірного періоду проходження військової служби та на час звільнення з неї йому не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення відповідно до абз. 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, тобто індексація-різниця у фіксованій сумі, що відповідачем не заперечується.

Судом також встановлено, що 09.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , у якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 21.03.2019 року по 01.08.2020 року включно відповідно до норм абз. 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4258,75 грн. в місяць у загальній сумі 69 788,55 грн. за період з 21.03.2019 року по 01.08.2020 року включно відповідно до норм абз. 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Позовна заява була зареєстрована судом під № 200/1983/23.

Позовні вимоги у справі № 200/1983/23 позивач обґрунтовував тим, що щодо спірного періоду проходження військової служби у відповідача з 21.03.2019 року по 01.08.2020 року йому було вплачено лише поточну індексацію грошового забезпечення, однак не було виплачено індексацію-різниці грошового забезпечення, що передбачена абз. 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, у фіксованій сумі 4258,75 грн. в місяць на загальну суму 69788,55 грн.

Вказані обставини підтверджуються позовом, що знаходиться у справі №200/1983/23 в Донецькому окружному адміністративному суді (в тому числі міститься в Автоматизованій системі документообігу суду та в підсистемі «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року у справі №200/1983/23, яке набрало законної сили 26.10.2023 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 21.03.2019 року по 01.08.2020 року включно відповідно до абзаців 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 21.03.2019 року по 01.08.2020 року включно відповідно до абзаців 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили, і на його виконання 07.12.2023 року судом виданий виконавчий лист.

Отже, вказаним судовим рішенням вирішені позовні вимоги, що заявлені в даній адміністративній справі.

Крім того, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року у справі №200/1983/23 відповідачем виконувалося, що підтверджується доказом перерахування 31.01.2024 року на картковий рахунок позивача індексації-різниці за період проходження ним служби у відповідача з 21.03.2019 року по 01.08.2020 року у загальній сумі 19932,39 грн. (про що також зазначено в позові у даній справі № 200/1073/24).

Згідно з довідкою-розрахунком індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року у справі №200/1983/23 за період з 01.07.2015 року по 01.08.2020 року (довідка-розрахунок від 12.03.2024 року №289, що складена відповідачем), виплачена позивачу сума індексації-різниці 19932,39 грн. складається з сум: за березень 2019 року (з 21.03.2019 року по 31.03.2019 року) - 438,18 грн., за квітень 2019 року - липень 2020 року по 1234,87 грн. щомісячно; з суми виплаченої згідно із зазначеним рішення суду індексації грошового забезпечення проведено утримання та одночасна компенсація податку з доходів фізичних осіб в розмірі 18% (3642,47 грн.) та утримання військового збору в розмірі 1,5% (303,54 грн.).

Посилання позивача на те, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року у справі №200/1983/23 позовну вимогу про виплату такої індексації грошового забезпечення за такий період визнано передчасною, і при розгляді справи №200/1983/23 питання правильності встановлення індексації-різниці грошового забезпечення починаючи з 01.03.2018 року, розміру підвищення грошового доходу позивача внаслідок підвищення посадових окладів, загальної суми, належної позивачу до виплати, судом не досліджувалися, правова оцінка не надавалася, - є неприйнятними з огляду на наступне.

Так, у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року у справі №200/1983/23 зазначено:

«З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 дають Суду підстави зробити висновок, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача Військовій частині № НОМЕР_1 належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якому розмірі…

Як видно з установлених обставин справи, відповідач не нараховував і не виплачував позивачу цей вид індексації за період з 21.03.2019 року по 01.08.2020 року.

Водночас позивач наполягав на тому, що має право на отримання індексації-різниці і що це право відповідачем проігноровано.

Отже, указані обставини є спірними в цій справі та суд зобов`язаний їх дослідити.

У цьому контексті Суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Указані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21 ,від 06.07.2023 року у справі №240/23550/21 із подібними правовідносинами.».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року у справі №200/1983/23 встановлено наступне:

«Відповідно до довідки про суми грошового забезпечення ОСОБА_1 :

у лютому 2018 року було виплачено 5422,72 грн. із складових грошового забезпечення: посадовий оклад 800,00; оклад за військовим званням 65,00; надбавка за вислугу років 302,75, надбавка за виконання особливо важливих завдань 1050,97; надбавка за класність майстер - 44,00; надбавка за особливі умови служби 120,00; преміювання 3040,00.

у березні 2008 року було виплачено 8651,00 грн. із складових грошового забезпечення: посадовий оклад 3260,00; оклад за військовим званням 1020,00; надбавка за вислугу років 1926,00; надбавка за класність майстер - 228,20; преміювання 2216,80.».

В рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року у справі №200/1983/23 зроблено наступний висновок:

«Отже, матеріали справи свідчать, що у березні 2018 року грошове забезпечення позивача у порівнянні з лютим 2018 року збільшилося на 3228,28 грн.

Таким чином, у березні 2018 року підвищення грошового доходу Позивача у зв`язку із зміною посадових окладів не перевищило суму індексації, що склалась у березні 2018 року (4 463,15 грн), розрахованої відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку № 1078 як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 відсотків (1762,00 грн х 253,30% / 100).

Тому, відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 сума належної Позивачу індексації з березня 2018 року має розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу та дорівнює 1234,87 (4 463,15 3228,28), а не як помилково зазначив представник позивача 4258,75 грн.».

Таким чином, Донецький окружний адміністративний суд у рішенні у справі №200/1983/23 зазначив, що позивач має право на отримання суми індексації-різниці за спірний період з 21.03.2019 року по 01.08.2020 року за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Суд встановив, що у березні 2018 року грошове забезпечення позивача у порівнянні з лютим 2018 року збільшилося на 3228,28 грн., тобто не перевищило суму індексації, що склалась у березні 2018 року (4 463,15 грн). Сума належної позивачу індексації-різниці починаючи з березня 2018 року дорівнює 1234,87, а не 4258,75 грн., як помилково зазначив представник позивача.

Отже, наявність права позивача на індексацію-різниці за спірний період і щомісячна сума такої індексації вирішені рішенням суду у справі №200/1983/23, яке набрало законної сили.

На виконання зазначеного рішення суду відповідачем позивачу виплачена індексація-різниці за період з 21.03.2019 року по 01.08.2020 року у сумі, з якою позивач не погоджувався, вважаючи її заниженою.

Те, що суд у зазначеному рішенні не порахував загальну суму індексації-різниці грошового забезпечення за спірний період, поклавши такий обов`язок на відповідача (суд зазначив: «нарахування індексації належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця»), не свідчить про відсутність між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, рішення суду, що набрало законної сили.

Те, що в адміністративній справі №200/1983/23 та в даній адміністративній справі дещо по-різному сформовані похідні позовні вимоги (задоволення яких згідно з п. 23 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України залежить від задоволення основних позовних вимог та згідно з п. 10 ч. 2 ст. 245 зазначеного Кодексу може бути здійснено судом в інший спосіб, ніж обрав позивач), не змінює висновок суду про те, що основні позовні вимоги за своєю суттю та обґрунтуванням є однаковими.

Отже, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, є рішення суду, що набрало законної сили.

Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм Кодексу адміністративного судочинства України (ст.ст. 382, 383), що направлені на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача (яким є позивач) шляхом подання позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.12.2020 року у справі № 440/1810/19, від 12.03.2024 року у справі № 420/29476/23.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав суд закриває провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 16 квітня 2024 року.

Суддя Т.В. Логойда