Справа № 160/18269/22
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 квітня 2024 року Справа №160/18269/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кучугурної Н.В. у справі №160/18269/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід », Військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід » про визнання дій та наказу протиправними,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід », відповідача-2: Військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід », в якій позивач просить суд:

- визнати неправомірним акт - наказ командира в/ч НОМЕР_2 від 17.04.2022 №27, що містить ознаки фальшування (складання заднім числом);

- визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_2 - виготовлення «Витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 17.04.2022 №27 «Про призначення м-ра ОСОБА_2 тимчасово виконуючим обов`язки командира в/ч НОМЕР_1 » з вмістом одного пункту - шляхом його друкування, проставлення відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_2 на написі «Згідно з оригіналом», «командир військової частини НОМЕР_2 полковник ОСОБА_3 », підписі «начальник стройової частини військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_4 » та подання його 05.10.2022 Дніпропетровському окружному адміністративному суду - як законного розпорядження (наказу) ТВО командира в/ч НОМЕР_2 ;

- визнати спільними неправомірними діями в/ч НОМЕР_2 , в/ч НОМЕР_1 - виготовлення «Витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 17.04.2022 №27 «Про призначення м-ра ОСОБА_2 тимчасово виконуючим обов`язки командира в/ч НОМЕР_1 » з вмістом двох пунктів - шляхом його друкування, проставлення відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_2 на написі «командир військової частини НОМЕР_2 полковник ОСОБА_3 », підписі «начальник стройової частини військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_4 » та подання його 05.10.2022 Дніпропетровському окружному адміністративному суду - як законного розпорядження (наказу) ТВО командира в/ч НОМЕР_2 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в справі за позовом до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід », Військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід » про визнання дій та наказу протиправними.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.05.2023, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 в адміністративній справі №160/18269/22 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14.03.2024, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі №160/18269/22 скасовано; справу №160/18269/22 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Справа №160/18269/22 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 26.03.2024 та була передана судді Сидоренко Д.В. 28.03.2024 для продовження розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 у задоволенні заяви позивача - ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренка Дмитра Володимировича в адміністративній справі №160/18269/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід », Військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід » про визнання дій та наказу протиправними відмовлено; заяву про самовідвід головуючого судді Сидоренка Дмитра Володимировича в адміністративній справі № 160/18269/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід », Військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід » про визнання дій та наказу протиправними задоволено; справу передано для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 № 133д призначено повторний автоматизований розподіл справи № 160/18269/22.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №160/18269/22 передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 02.04.2024 заяву ОСОБА_1 про відвід судді повернув без розгляду.

Ухвалою суду від 02.04.2024 залишено без руху позовну заяву та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до суду оригіналу позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача-1: Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід », відповідача-2: Військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід » про визнання дій та наказу протиправними і доданих до неї документів (для суду та відповідно до кількості учасників справи).

03.04.2024 через канцелярію суду від позивача на виконання вимог ухвали суду від 02.04.2024 надійшла заява про долучення матеріалів позовної заяви.

Ухвалою суду від 08.04.2024 прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 09.04.2024 залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід », відповідача-2: Військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід » про визнання дій та наказу протиправними; встановив позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, або подати докази звернення до суду в межах строків, установлених ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

10.04.2024 через канцелярію суду позивачем подано заяву про відвід судді Кучугурної Н.В., в якій він просить суд:

- Дніпропетровський окружний адміністративний суд забезпечити реалізацію на практиці конвенційних гарантій ст. 6 Конвенції на справедливий судовий розгляд його справи неупередженим судом - шляхом відводу судді Кучугурної Н.В. із направленням справи №160/18269/22 на повторний авторозподіл для розгляду по суті іншим суддею.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучугурної Н.В.

Передано адміністративну справу №160/18269/22 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2024, справу №160/18269/22 передано до розгляду судді Голобутовського Р.З.

В обґрунтування заяви про відвід судді Кучугурної Н.В. зазначено наступне.

У зв`язку із виявом залежності судді Кучугурної Н.В. від відповідача - в/ч НОМЕР_1 , що було проявлено нею в ході розгляду справи №160/7082/23 між тими ж сторонами, при цьому зроблені суддею висновки збоку стороннього спостерігача не можуть сприйматись обґрунтованою правовою позицією незалежного і неупередженого судді, оскільки вказана суддя через 40 днів після відкриття провадження у справі № 160/7082/23 висунула надумані додаткові вимоги позивачу щодо оформлення позовної заяви. Крім того, існує опосередкована зацікавленість судді Кучугурної Н.В. у результатах розгляду справи №160/18269/22, як подальших підстав для посилання на свої ж правові висновки при вирішенні нею ж вищевказаної справи № 160/7082/23.

Позивач зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 19 Конституції визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно з ч. 13 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Тобто відповідно до встановленого Кодексом адміністративного судочинства України порядку повноваження судді щодо залишення позовної заяви без руху мають бути реалізовані не пізніше наступного дня після відкриття провадження у справі із повідомленням про це позивача протягом 5 днів.

Тривалість вказаного строку не підлягає довільному тлумаченню або перегляду в сторону збільшення, з огляду на приписи ст. 19 Конституції.

Суддя не може на свій розсуд через 40 днів після відкриття провадження висунути додаткові вимоги пославшись на приписи, оскільки це ставить під сумнів обґрунтованість винесених ним же протягом подальших 40 днів процесуальних рішень та законність вже вчинених процесуальних дій. У протилежному випадку самим суддею буде порушуватись базовий принцип судочинства - правової визначеності та послідовності процесуальних процедур.

Так, ухвалою від 20.09.2023 суддею Кучугурною Н.В. було відкрито провадження у справі №160/7082/23 за позовом позивача до відповідача-1 про визнання наказів недійсними, відтак повноваження суду щодо залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 13 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України могли бути реалізовані не пізніше наступного дня, тобто не пізніше 21.09.2023.

В обґрунтування ухвали від 20.09.2023 судом було зроблено правові висновки: «З матеріалів позовної заяви порушень строків, передбачених ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, не встановлено. Підстави для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні».

Поряд з цим вказаною ухвалою суду вже було прийнято й інші процесуальні рішення, а саме 1) залучено третю особу на стороні позивача та 2) витребувано докази від відповідачів. Вказана ухвала не оскаржувалась сторонами, тобто набрала чинності з моменту її винесення.

Однак 01.11.2023 суддя Кучугурна Н.В. винесла ухвалу про залишення позовної заяви без руху з посиланням на ч. 13 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України через 40 днів після відкриття провадження у справі №160/7082/23 та висунула додаткові вимоги позивачу.

Отже, перегляд суддею Кучугурною Н.В. через 40 днів, тобто 01.11.2023 своїх же висновків, наведених нею в попередній ухвалі від 20.09.2023 було очевидним порушенням вимог ч. 13 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до порушення принципу правової визначеності і передбачуваності, а відтак, спричинило порушення вимог ст. 6 Конвенції.

Відтак позивач вважає, що виявлена суддею Кучугурною Н.В. готовність йти на порушення вимог ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України на користь в/ч НОМЕР_1 мала мати свої причини. Такими чином, позивач вважає упередженість відносно позивача та певну залежність судді Кучугурної Н.В. від командування сил ТРО, небажання допустити до участі у справі третю особу Профспілку УБД.

З огляду на наведені обставини, позивач вважає, що суддя Кучугурна Н.В. вже пов`язана раніше сформованою думкою і залежністю від відповідача-1 у справі №160/7082/23, тому не зможе здійснювати неупереджений та об`єктивний розгляд справи №160/18269/22, зокрема витребовувати у Відповідачів 1, 2 докази та належним чином надавати їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, яке має ґрунтуватися на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Більш того, позивач звертає увагу на додаткові інші обставини, що унеможливлюють участь судді Кучугурної Н.В. у судовому розгляді справи №160/18269/22. Так, предметом судового розгляду справи №160/18269/22 є перевірка законності наказу командира в/ч НОМЕР_2 №27 від 17.04.2022 про призначення головного інженера ВП №227 МОУ ОСОБА_2 на посаду командира в/ч НОМЕР_1 , за умов відсутності рішення Головнокомандувача ЗСУ про переведення останнього із штату ВП №227 МОУ - до складу ЗСУ відповідним наказом.

Предметом же судового розгляду справи № 160/7082/23, яка з 2023 року перебуває на розгляді судді Кучугурної Н.В. є перевірка законності наказів ОСОБА_2 , винесених як командиром в/ч НОМЕР_1 - з огляду на твердження позивача про відсутність у нього повноважень, за умов відсутності рішення Головнокомандувача ЗСУ про переведення останнього із штату ВП №227 МОУ до складу ЗСУ відповідним наказом.

Відтак, справа № 160/7082/23 не може бути вирішена по суті без попереднього прийняття рішення у справі №160/18269/22, яка з 2022 року не могла бути розглянута через низку необґрунтованих рішень, що були скасовані лише 18.03.2024.

За наведених обставин, суддя Кучугурна Н.В. фактично буде робити такі правові висновки у справі №160/7082/23, на які ж сама надалі і буде посилатись як на підставу вирішення по суті справи №160/7082/23 про наявність чи відсутність повноважень командира в/ч НОМЕР_1 у майора ОСОБА_2 на час вчинення ним оскаржуваних позивачем дій.

Порядок вирішення заявленого відводу встановлений ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із ч. 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Згідно із ч. 11 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кучугурної Н.В. у справі №160/18269/22, суд зазначає наступне.

Частинами 1, 2 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, при цьому також визначено порядок здійснення такого відводу (самовідводу).

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Суд зазначає, що обставини, вказані позивачем у заяві про відвід судді Кучугорної Н.В., ґрунтуються на припущеннях та свідчать лише про його незгоду із процесуальним рішеннями суду. Також, позивач не згоден із процесуальними рішеннями в іншій справі, в якій приймає участь позивач та яку розглядає головуючий суддя Кучугурна Н.В., що у відповідності до зазначених вимог законодавства, не може бути підставою для відводу.

Інших підстав, передбачених ст. ст. 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України для відводу судді, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не встановлено.

З огляду на викладене, суддя вважає заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кучугурної Н.В. у справі №160/18269/22 необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 39-41, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кучугурної Н.В. у справі №160/18269/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід », Військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « Схід » про визнання дій та наказу протиправними - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не оскаржується. Заперечення на ухвалу може включаться до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Р.З. Голобутовський