Справа № 608/397/24
Суддя: Коломієць Н. З.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року Справа № 608/397/24

Номер провадження2-а/608/17/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В позові вказав, що 10 лютого 2024 року поліцейським Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ст. сержантом поліції Осьмаком Р. Б. було винесено постанову серії ЕНА № 1411549 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.9.и Правил дорожнього руху порушення зупинок ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місцях виїзду. Згідно даної постанови, водій ОСОБА_1 10.02.2024 о 13 год 41 хв в м. Чорткові по вул. Синенького керував транспортним засобом автомобілем марки «Renault Scenic», д. н. з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку безпосередньо у місці виїзду, внаслідок чого ОСОБА_2 не могла здійснити виїзд з гаражного приміщення. Вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки, при винесенні постанови не було з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме, чи винен позивач у вчиненні даного правопорушення; складена вона з порушенням чинного законодавства; права йому роз`яснено не було. Також зазначив, що єдиним доказом його вини відповідачем надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського. Разом з тим, жодних доказів, що автомобіль позивача знаходився на прилеглій території, у місці виїзду або ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території, або що його транспортний засіб створив перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, доказів того, чи була це зупинка чи стоянка транспортного засобу, відповідачем не надано. Вказує на те, що доказом порушення правил зупинки автомобіля є виключно заміри відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду, про що вказується в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі № 760/3696/16-а. Він проживає в будинку по АДРЕСА_1 . Місцем виїзду з його двору є ворота. Заїхавши в двір він здійснив зупинку автомобіля в глибині двору та на кілька хвилин зайшов до своєї квартири. Виїзд з гаражу сусідки ОСОБА_2 не блокував. Сусідка ОСОБА_2 , з якою у нього неприязні відносини, викликала поліцію та відносно нього поліцейським було винесено постанову про накладення штрафу. Просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 10.02.2024 серії ЕНА № 1411549, оскільки він не порушував п. 15.9.и ПДР а отже і не скоював правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Представник позивача адвокат Кожушина Л. К. в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився. Подав відзив на позов, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, позов не визнає. Зазначив, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: здійснив зупинку в неналежному місці. Працівником поліції нагрудною камерою зафіксовано факт правопорушення ОСОБА_1 . Отже, накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, вважає підставним та законним. Просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Оскільки, всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України.

Розглянувши адміністративну справу, врахувавши відзив відповідача, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких мотивів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В постанові про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1411549 вказано, що ОСОБА_1 10.02.2024 о 13 год 41 хв в м. Чорткові по вул. Синенького керував транспортним засобом автомобілем марки «Renault Scenic», д. н. з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку безпосередньо у місці виїзду, внаслідок чого ОСОБА_2 не могла здійснити виїзд з гаражного приміщення, чим порушив п.15.9.и ПДР. Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З оглянутого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, доданого відповідачем, автомобіль ОСОБА_1 10.02.2024 знаходився по вул. Синенького в м. Чорткові в дворі будинку біля гаражу ОСОБА_2 ..

Порушення правил зупинки створює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частинами 1 та 3 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз положень ст. 122 КУпАП свідчить про те, що законодавством про адміністративні правопорушення розмежовано відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки та за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 15.9.и ПДР, зупинка транспортних засобів забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Суд вважає, що наданий відповідачем доказ відеозапис з нагрудної камери поліцейського не підтверджує факт порушення позивачем пп «и» п.15.9 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, з огляду на наступне.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, яке зазначено в оскаржуваній постанові, полягає у порушенні правил зупинки. У свою чергу, пп. «и» п. 15.9 ПДР встановлено заборону зупинки ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

За позицією відповідача, факт порушення позивачем пп. «и» п. 15.9 ПДР зафіксовано інспектором та підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано місце знаходження автомобіля позивача. Разом з тим, даний відеозапис не містить зображення виїзду з прилеглої території а також, що позивач зупинив свій автомобіль ближче 10 м від виїзду з прилеглої території чи в місці такого виїзду.

Крім цього слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання

Однак, з відеозапису з нагрудної камери вбачається, що всупереч вимогам закону, поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП .

Верховний Суд у постанові № 607/7989/20 від 05.03.2020 зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - поліцейським) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд не має підстав дійти до висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а зазначив наступне: «…У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи».

Отже, згідно принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-ІV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Отже, в зв`язку з наведеним позов підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1411549 від 10.02.2024 відносно позивача - скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач поніс витрати на сплату судового збору у сумі 605,60 гривень, а тому вказана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Осьмака Руслана Богдановича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1411549 від 10.02.2024, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень

Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (, вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001) в користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 - 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно з оригіналом

Суддя: /підпис/

Рішення набрало законної сили «____» ______________________року.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 608/397/24, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано " " року

Секретар: