Справа № 320/33542/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року № 320/33542/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058, починаючи з 02.06.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 02.06.2023.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка повідомила, що перебувала на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві, отримувала пенсію по інвалідності та звернулася до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058).

Позивачка стверджує, що відповідачем при призначенні їй пенсії за віком був неправомірно застосований старий показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховувався при призначенні попереднього виду пенсії (по інвалідності).

Позивачка вважає, що оскільки призначення пенсії за віком відбулося у 2023 році, то має застосовуватися середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують призначенню пенсії, тобто за 2020, 2021 та 2022 роки.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти позову заперечував та пояснив, що позивачку було переведено з одного виду пенсії на інший в межах одного закону Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому має місце саме переведення, а не призначення пенсії, внаслідок чого відсутні підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020-2022 роки.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , є громадянкою України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта.

Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві з 11.02.2003 як особа, якій призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 17.01.2008 позивачку було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 з використанням нового середнього заробітку за минулий рік 1197,91 грн. (заява від 17.01.2008 №84).

З 07.07.2011 позивачку переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком з використанням нового середнього заробітку за минулий рік 1982,63 грн. (заява від 30.05.2011 №228/7251).

02.06.2023 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 25.05.2023 з проханням про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону №1058.

02.06.2023 позивачку переведено на пенсію за віком згідно із Законом №1058, яка обчислена у розмірі 4443,50 грн., виходячи із середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3 764,40 грн.) із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати 1,. Збільшений на коефіцієнт показник середньої заробітної плати склав 7405,03 грн.

Представник позивачки звернувся до відповідача із заявою, в якій просив застосувати для розрахунку пенсії розмір середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020-2022 роки, на підставі ч. 2 ст. 40 Закону №1058.

Однак листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30.06.2023 №2600-0202-8/129577 в задоволенні такої заяви було відмовлено.

Вважаючи відмову протиправною, позивачка звернулася до суду з цим позовом, з привод чого суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами частини другої статті 40 Закону № 1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058 установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058 установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058.

Виключенням є випадок, коли особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 Закону №1058) незалежно від перерв у роботі. У такому випадку під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 Закону №1058 для призначення пенсії.

Як було вказано вище, з 17.01.2008 позивачку було переведено з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію за віком відповідно до Закону №1058, а в подальшому, з 07.07.2011 переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058.

Отже, до звернення 02.06.2023 позивачки до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 25.05.2023 їй раніше вже була призначена пенсія за віком відповідно до Закону №1058, а на момент звернення позивачка отримувала пенсію по інвалідності, призначену за Законом №1058.

Матеріали справи не містять доказів того, що після призначення пенсії по інвалідності позивачка продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії, щоб надавало право на застосування під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком середньої заробітної плати (доходу), визначеної частиною другою статті 40 Закону №1058 для призначення пенсії.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки вбачається, що позивачка була звільнена з останньої роботи 01.02.2011.

03.10.2017 ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, яким з 1 жовтня проведено осучаснення пенсій, а саме: пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

На підставі цього суд дійшов висновку, що відповідачем при обрахуванні розміру пенсії правильно застосовано показники середніх заробітних плат за 2014, 2015 та 2016 роки.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 10 листопада 2022 року у справі №813/2355/18 та від 02 квітня 2024 року у справі № 420/19398/23.

Суд визнає непереконливими посилання позивачки на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17, за яким при зверненні особи, якій було призначено пенсію за вислугу років у порядку Закону України «Про пенсійне забезпечення», до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.

Так, у даній справі до пенсії за віком попередня пенсія (по інвалідності) призначалася позивачки також відповідно до Закону №1058,а не за Законом «Про пенсійне забезпечення», внаслідок чого вищевказаний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду не є релевантним до спірних правовідносин.

З цих самих підстав суд не приймає до уваги посилання позивачки на постанови Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №495/620/17, від 10.04.2019 у справі №211/1898/17, від 15.05.2019 у справі №504/503/17 та від 06.03.2018 у справі №185/1474/17.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати суд залишає за позивачкою.

Керуючись статтями 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.