Справа № 140/35097/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/35097/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_2 ) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі відповідач, ГУНП у Волинській області) про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу від 17.11.2023 №2680/6 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що пунктом 1 оскаржуваного наказу на підставі Закону України Про Національну поліцію до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за порушення службової дисципліни.

Позивач вважає, що під час проведення службового розслідування відповідачем не було встановлено всіх фактичних обставин, що стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, причини та умови які призвели до його вчинення, застосований вид дисциплінарного стягнення не є пропорційним його діянню. Також звертає увагу, що при застосуванні виду дисциплінарного стягнення відповідачем не були враховані наявні пом`якшуючі обставини, причини та умови, які сприяли вчиненню правопорушення. Звертає увагу на те, що під час проведення службового розслідування відповідачем не було надано оцінку бездіяльності безпосереднього керівника позивача якому останній доповідав про виявлене правопорушення.

Вважає, що через формальний підхід відповідача до проведення службового розслідування в частині повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи його висновки є таким, що отримані із порушенням встановленої процедури. З врахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 25.12.2023 прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та відповідно до приписів статей 12, 257, 262 КАС України ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

15.04.2024 ухвалою суду відмовлено в задоволені клопотання позивача про залучення до участі в дану справу як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Первинну професійну спілку «Правозахисники країни».

У відзиві на позов, відповідач позовні вимоги заперечив та зазначив, що 03.11.2023 до ГУ НП у Волинській області надійшли матеріали щодо ймовірного порушення законодавства України в частині прийняття, реєстрації заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій працівниками Володимирського РВП ГУНП у Волинській області.

За даним фактом, відповідачем наказом №1173 від 09.11.2023 призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію.

Згідно з висновком службового розслідування констатовано, що в діях ОСОБА_1 наявні порушення пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, пунктів 1, 2, 3 статті 23, частини 1 статті 64 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1, 2 частини 3 статті 1, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 3 розділу III посадової інструкції, що регламентують діяльність поліцейського та пункту 6 розділу II «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100 ( далі- Порядок №100), в частині невідкладного повідомлення за скороченим номером екстренного виклику поліції «102» про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням).

Тому, на підставі вказаного висновку службового розслідування, яким було встановлено вину позивача у порушенні вимог службової дисципліни, Комісією прийнято рішення про застосування дисциплінарного стягнення до позивача у виді попередження про неповну службову відповідність.

Вважає, що відповідний наказ винесено у відповідності до норм чинного законодавства та є правомірними.

Відповідач вказує на те, що при призначенні службового розслідування, його проведенні, діяв у відповідності до норм чинного законодавства та будь-яких прав позивача при цьому не порушував. Також зазначає, що вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю підтверджується наявними матеріалами службового розслідування, а при застосуванні виду дисциплінарного стягнення враховано вимоги статті 19 Дисциплінарного статуту. З врахуванням викладеного просив в позові відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на посаді дільничного офіцера сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області (а.с.18, 61).

03.11.2023 до відповідача надійшли матеріали щодо ймовірного порушення законодавства України в частині прийняття, реєстрації заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій працівниками Володимирського РВП ГУНП у Волинській області (а.с.81-84).

По даному факту начальником ГУНП у Волинській області винесено наказ № 1173 від 09.11.2023 Про призначення та проведення службового розслідування. Цим же наказом визначено, що службове розслідування буде проводитись у формі письмового провадження, та склад дисциплінарної комісії (а.с.79-80).

За результатами проведеного службового розслідування, 17.11.2023 затверджено висновок службового розслідування. В ході службового розслідування було встановлено порушення позивачем службової дисципліни.

Констатовано, що ОСОБА_1 допущено порушення пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, пунктів 1,2,3 статті 23, частини 1 статті 64 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1,2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 3 розділу III посадової інструкції, що регламентують діяльність поліцейського та пункту 6 розділу II «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100 (далі- Порядок №100), в частині невідкладного повідомлення за скороченим номером екстренного виклику поліції «102» про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) (а.с.66-75).

На підставі висновку та матеріалів службового розслідування, відповідачем видано наказ від 17.11.2023 №2680/6 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, пунктом 1 якого за порушення вищевказаних норм позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді попередження про неповну службову відповідність (а.с.76-78).

Із вказаним наказом позивача ознайомлено 20.11.2023 (а.с.63).

Позивач не погоджуючись із винесеним наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскаржив його до суду.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Пунктами 1,2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частинами 1, 2 статті 19 даного Закону визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Основні повноваження поліції визначено частиною 1 статті 23 даного Закону.

Як визначено статтею 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

З тексту Присяги вбачається, що в основі поведінки поліцейського закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктами 1, 2, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.

Як встановлено частиною 1 статті 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частиною 3 статті 19 Статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частин 1-3 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Частиною 4 статті 14 визначено, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як встановлено частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом МВС № 893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок № 893).

Пунктом 1 розділу II Порядку № 893 визначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Як встановлено пунктом 1 розділу VII Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Частинами 1-3, 5 статі 26 Статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Частиною 1 статті 27 Статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 29 даного Закону у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Пунктом 1 розділу 1 Порядку №100 визначено, що він регулює ведення в центральному органі управління поліцією, міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, територіальних (відокремлених) підрозділах поліції (далі - органи (підрозділи) поліції) єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - заяви (повідомлення)) з використанням інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІКС ІПНП).

Аналізуючи зібрані по справі докази та норми чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено порушення позивачем службової дисципліни, а спірний наказ в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відповідає вимогам чинного законодавства, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 02.11.2023 близько 12:00 год начальнику сектору моніторингу Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 стало відомо, що 01.11.2023 близько 16:00 год було вчинено крадіжку продуктів харчування із магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в м. Володимирі. Працівники магазину повідомили, що близько 17:00 год 01.11.2023 до магазину заходив дільничний інспектор ОСОБА_1 , в ході розмови з яким ними повідомлено йому про вчинення крадіжки.

В подальшому після перевірки обставин ОСОБА_3 було з`ясовано, що вказана подія не була зареєстрована в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі ІКС ІПН) і переконавшись в цьому, через скорочений номер «102» повідомив про крадіжку.

Дана подія була зареєстрована в системі ІКС ІПН 02.11.2023 за №9912 02.11.2023. наступного дня відомості були внесені до ЄРДР за ст.185 ч.4 КК України.

Позивачем 02.11.2023 о 14:23 після реєстрації даної події було принесено на реєстрацію рапорт про зазначену подію, вже після її реєстрації.

Згідно з пунктом 1 Порядку №100 визначено, що він регулює ведення в центральному органі управління поліцією, міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, територіальних (відокремлених) підрозділах поліції (далі - органи (підрозділи) поліції) єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - заяви (повідомлення)) з використанням інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІКС ІПНП).

Пунктом 6 розділу II Порядку №100 визначено, що поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Тобто, вказаним нормативно-правовим актом визначено алгоритм дій поліцейського у разі виявлення та отримання інформації про кримінальне правопорушення.

Необхідність дотримуватись та виконувати положень законодавчих актів та підзаконних нормативно-правових актів МВС України поліцейським закріплено на законодавчому рівні, зокрема, статтею 18 Закону № 580-VIII так і пунктом 3 розділу III посадової інструкції позивача.

Позивача було під підпис ознайомлено щодо дотримання дисципліни та законності недопущення вчинення кримінальних чи адміністративних правопорушень, а також фактів керування транспортними засобами та виконання службових обов`язків у стані сп`яніння.

Враховуючи вищевказані приписи пункту 6 розділу II Порядку №100 вимоги Закону та своєї посадової інструкції ОСОБА_1 01.11.2023, отримавши від продавців магазину «Маяк» інформацію про крадіжку зобов`язаний був повідомити про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102», чого ним зроблено у встановленому порядку, не було.

Факт не повідомлення за вказаним номером 01.11.2023 в ході службового розслідування не заперечувався самим позивачем.

Зазначені обставини були підтверджені в ході проведення службового розслідування працівниками відділу поліції ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 .

Опитані працівники магазину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили те, що ними 01.11.2023 позивачу було повідомлено про крадіжку в магазині.

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 зазначили, що про вказану подію ОСОБА_1 повідомив їх на нараді працівників відділу превенції 02.11.2023, однак чи була ним зареєстрована ця подія в системі їм відомо не було.

Враховуючи зазначене, суд погоджується із висновком службового розслідування про те, що невиконання ОСОБА_1 обов`язку, щодо невідкладного повідомлення за скороченим номером екстренного виклику поліції «102» про крадіжку з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що мала місце 01.11.2023, і про яку позивачу достеменно було відомо в цей же день, свідчить про те, що позивач вимоги законодавства та своїх посадових обов`язків не виконав, що є порушенням службової дисципліни.

Порушенням службової дисципліни згідно з Дисциплінарним статутом є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 12 Статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Суд вважає, що матеріалами службового розслідування повністю доведено порушення службової дисципліни ОСОБА_1 , що мало місце 01.11.2023 та наявності в його діях складу дисциплінарного проступку.

Висновок службового розслідування від 17.11.2023 містить всі необхідні реквізити, визначені Порядком № 893, а резолютивна його частина - висновок про наявність складу дисциплінарного проступку та його юридичну кваліфікацію.

Відтак, враховуючи вимоги Дисциплінарного статуту, Порядку №893 та наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, суд приходить до висновку, що у відповідача були підстави для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку наказ в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 17.11.2023 винесено у відповідності до норм статті 18 Закону України Про Національну поліцію України, статей 1, 11, 12, 13, 14 Дисциплінарного статуту та Порядку № 893 та є правомірним.

Вид дисциплінарного стягнення, застосованого до позивача, відповідає характеру вчиненого ним проступку та ст. 13, 19, 29 Дисциплінарного статуту та того, що на момент накладення стягнення ОСОБА_1 мав діюче дисциплінарне стягнення сувору догану.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про виконання ним вимог пункту 7 Порядку № 100 та порушень, допущених при проведені службового розслідування в частині оцінки дій його керівника, якому той безпосередньо доповів про обставини вчиненої крадіжки та відсутності з його сторони будь-яких вказівок, враховуючи наступне.

Як вже зазначалося вище, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення пункту 6 Порядку №100.

Пунктом 7 розділу II Порядку №100 передбачено, що поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

У даному випадку пункти 6 і 7 розділу II Порядку №100 регламентують різні за своїм значенням обов`язки поліцейського.

Зокрема, пунктом 6 визначено обов`язок поліцейського щодо невідкладного повідомлення за номером за скороченим номером екстреного виклику поліції «102», якщо йому стало відомо від інших осіб про крадіжку, іншу подію, що є підставою для реєстрації її в системі ІКС ІПН.

Пунктом 7 розділу II Порядку №100 визначено інший алгоритм дій поліцейського у разі самостійно виявленого з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення та передбачає подання рапорту безпосередньому керівнику про це, чого в даному випадку не було.

У разі настання обставин, визначених пунктом 6 Порядку №100, вказане вимагає від поліцейського обов`язку невідкладно повідомити про це, і таке повідомлення є самостійною підставою для реєстрації цієї події ІКС ІПН. При цьому повідомлення про подію поліцейським за номером «102» не містить вимоги подачі додатково рапорту про це безпосередньому керівнику.

Вимоги пункту 6 Порядку №100 не покладають на керівника обов`язку про надання поліцейському будь-яких вказівок з приводу вчинення ним відповідних дій, позаяк алгоритм дій за таких обставин встановлено законодавцем, та визначив, що після повідомлення про подію поліцейський в подальшому зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події, чого ним зроблено не було.

Суд звертає увагу на ту обставину, що в ході службового розслідування комісією було опитано безпосереднього керівника позивача та встановлено, що безпосередньо про подію йому стало відомо 02.11.2023 на нараді, а не 01.11.2023, як стверджує ОСОБА_1 .

Крім того, слід зазначити, що із наявних матеріалів службового розслідування, зокрема пояснень продавців магазину, вбачається, що про крадіжку ОСОБА_1 стало відомо близько 17:00 год 01.11.2023, а тому він ніяким чином не міг повідомити свого керівника про це 01.11.2023 о 16:10 год, як про це стверджує позивач.

Також суд звертає увагу на те, що безпосередній рапорт про подію ОСОБА_1 подано 02.11.2023 о 14:23 год. після того, як про зазначену подію стало відомо і вона була зареєстрована в системі ІКС ІПН 02.11.2023 о 12:23 год., і на місці вчинення злочину працювала слідчо-оперативна група, та після того як в позивача було з`ясовано про наявність будь-яких матеріалів по зазначеній події.

Слід зазначити, що подання відповідного рапорту позивачем 02.11.2023 ніяким чином не спростовує вчинення ним порушення, визначеного пунктом 6 Порядку №100.

В ході проведення службового розслідування комісією було опитано безпосередньо всіх учасників цих подій, в тому числі і керівника позивача, встановлено всі обставини вчинення дисциплінарного проступку позивачем, надана їм відповідна оцінка, що свідчить про дотримання ГУНП у Волинській області при його проведені вимог Порядку № 893.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність прийняття пункту 1 наказу від 17.11.2023 №2680/6 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність ОСОБА_1 , в зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк