Справа № 260/11176/23
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2024 року м. Ужгород№ 260/11176/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши у письмову провадження в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2023 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), яким просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обчислення пенсії за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки та скасувати як незаконне Рішення №07 від 21.03.2022 року про перерахунок пенсії;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахувати та виплачувати пенсію за віком на підставі Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019 2021 роки, враховуючи вже виплачені суми пенсії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 перебувала на пенсійному обліку та отримувала пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. за №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) як працівник освіти. Після досягнення 60 річного віку позивач 18 лютого 2022 року звернулася до Головного управління ПФУ в області із заявою про перехід із пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-IV (далі - Закон №1058-IV). Рішенням органу пенсійного забезпечення від 21 березня 2023 року ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком згідно Закону №1058-IV. Однак, на переконання позивача, при обрахунку розміру пенсії за віком, відповідачем протиправно застосувало показник середньомісячної заробітної плати (доходу) в Україні, з яких сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки. Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

01 січня 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у даній справі за спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

18 січня 2024 року від Головно управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов письмовий відзив на позовну заяву, згідно змісту якого вбачається, що останній заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову. Відповідач у відзиві зазначив, що позивачу було призначено пенсію за вислугу років з 03 січня 2017 року згідно ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 18 лютого 2022 року, після досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком. За результатами розгляду зазначеної заяви ОСОБА_1 переведено з 18 лютого 2022 року на пенсію за віком обчислену відповідно до Закону. Пенсію розраховано відповідно до пункту 3 статті 45 Закону, із застосуванням показника заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки у розмір 3764,40 грн, збільшений на коефіцієнт індексації показника середньої заробітної плати (5426,60грн).

Згідно статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один вид пенсії, за її вибором, а саме: за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника. Пунктом 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обумовлено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовувається показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався (враховувався би) під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Лише в одному випадку застосовується показник заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії. У відзиві відповідач просив суд звернути увагу на Постанову Верховного Суду по справі №185/951/17 від 06.12.2021 року, в якій суд дійшов до аналогічного правового висновку і вважає доводи позивача необґрунтованими з огляду на те, що для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій. Втім, вид пенсії та порядок її призначення здійснюється на умовах, що визначені Законом №1058-ІV.

Отже, оскільки пенсія за вислугу років вже була призначена на умовах того самого закону (Закон №1058-IV), то вона не може бути призначена повторно на підставі положень ст. 40 Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за попередні три роки, тому заявлені позивачкою позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. Відтак, відповідач вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Окремо у відзиві відповідач заявив клопотання про залишення позовну без розгляду у зв`язку з пропущенням останнім шестимісячного строку на звернення до суду. Зокрема, клопотання обґрунтоване тим, що про порушене право позивач дізналася, що 18 лютого 2022 року, тобто за результатами розгляду її заяви про переведення на пенсію за віком. Однак, з даним позовом звернулася до суду лишень 27 грудня 2023 року.

15 березня 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд адміністративної справи в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін відмовлено.

15 березня 2024 року ухвалою суду витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області оригінал пенсійної справи ОСОБА_1 .

18 березня 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було залишено даний позов буз руху та запропоновано позивачу подати до суду протягом п`яти днів з дня вручення ухвали заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску цього строку.

15 квітня 2024 року ухвалою суду було поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду, визнавши причини його пропуску поважними та продовжено розгляд даної адміністративної справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзив на позовну заяву, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, зокрема визнано відповідачем у відзиві, що ОСОБА_1 з 03 січня 2017 року призначено пенсію за вислугу років на підставі до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) як працівнику освіти.

18 лютого 2022 року позивача, після досягнення 60 річного звернулася до Головного управління ПФУ в Закарпатській області із заявою про перехід із пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ на пенсію за віком згідно Закону № 1058-IV.

На підставі рішення за № 07 від 21.03.2022 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком згідно Закону №1058-IV, що засвідчується протоколами від 21.03.2022. При цьому при розрахунку показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, застосовано дані за 2014 2016 роки.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за період з 2019 по 2021 роки, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що склалися в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Нормами ст. 44 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення окремих категорій працівників (на момент призначення ОСОБА_1 пенсії) регламентувалося положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон №1788). Так, зокрема, ст. 2 такого законодавчого акту були передбачені наступні види трудових пенсій:

- за віком;

- по інвалідності;

- в разі втрати годувальника;

- за вислугу років.

Відповідно до ст. 51 Закону № 1788, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Так, зокрема, до працівників, які мають право на пенсію за вислугу років, відносяться, в тому числі, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55 (ст. 52 Закону № 1788).

Згідно п. «е» ст. 55 вказаного законодавчого акту було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.

В свою чергу ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058) передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 була призначена пенсія Ужгородським об`єднаним управління ПФУ в Закарпатській області з 03 січня 2017 року за вислугу років за нормами п. «е» ст. 55 Закону № 1788.

Виплата пенсії позивачу за Законом № 1788 не входила до сфери правового регулювання Закону № 1058, а є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів.

Дані обставини справи, що позивач належить до категорії працівників освіти, підтверджується зокрема записами у трудовій книжці останньої.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Таким чином, отримуючи до 21 березня 2022 року пенсію за вислугу років за Законом №1788, позивач не користувався жодним з видів пенсій, встановлених Законом № 1058, а тому призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 вважається таким, що відбулось вперше.

Спірні правовідносини виникли з приводу порядку визначення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні при розрахунку пенсії ОСОБА_1 за нормами Закону № 1058.

Положеннями статті 40 Закону №1058 врегульовано порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону № 1058, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до положень частини третьої статті 45 Закону № 1058, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31 травня 2019 року у справі № 314/272/17(2-а/314/33/2017) та від 31 березня 2020 року у справі № 348/1296/17.

Водночас, якщо особі було призначено пенсію згідно з іншими законодавчими нормами, то при переході такої на пенсію за нормами Закону № 1058 вона фактично не набуває право на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі ст. 45 Закону № 1058, а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням, відповідно до приписів ст. 40 Закону № 1058. Тому суд вважає, що в такому разі повинен враховуватися показник заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Судом встановлено, що у березні 2022 року ОСОБА_1 було переведено на пенсію за віком за нормами Закону № 1058 з пенсії за вислугу років, передбаченої нормами Закону № 1788. Отже, фактично відбулося нове призначення пенсії позивача, при якому ГУ ПФУ в Закарпатській області повинно було враховувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три попередні календарні роки (2019-2021).

До аналогічного правового висновку дійшов також Верховний Суд у постановах від 22 січня 2019 року у справі № 577/2457/17, від 11 вересня 2019 року у справі №363/1493/17, від 09 червня 2021 року у справі №367/1276/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поряд з цим, ГУ ПФУ в Закарпатській області врахував показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.

З огляду на вищенаведене, враховуючи законодавчі норми, що регулюють спірні правовідносини та правові висновки Верховного Суду, суд вважає протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо не застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за 2019 2021 роки.

З огляду на вищенаведене суд вважає позовні вимоги правомірними, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно вимог частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 21 березня 2022 року за № 07 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

3. Визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо застосування ОСОБА_1 при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2014-2026 роки.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2019-2021 роки, з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії за віком тобто з 18 лютого 2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець