Справа № 260/3900/22
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м. Ужгород№ 260/3900/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судових засідань Гавій Л.В.

за участі представників

позивача: Глагола Г.П.

відповідача 1: Ларін А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 05 квітня 2024 проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складене 15 квітня 2024 року.

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач 1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач 2, В/Ч НОМЕР_1 ), яким просить (окрім вимог процесуального характеру): 1) визнати протиправними та скасувати:

- Наказ командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.05.2022 року № 68-СТ про самовільне залишення частини ОСОБА_1 в період з 28.05.2022 року по 04.06.2022 року;

- Наказ командира В/Ч НОМЕР_1 від 03.06.2022 року № 51;

- Наказ командира В/Ч НОМЕР_1 від 04.07.2022 року № 141-А;

2) Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розрахувати та виплатити на користь позивача, грошове забезпечення та додаткову винагороду за наступні періоди та в наступних розмірах:

- в період з 28 травня по 04.06.2022 року за 7 днів грошове забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, винагороду за особливості проходження служби);

- в період з 01.05.2022 року по 03.06.2022 року за травень, червень премію в розмірі 247 % посадового окладу та додаткову винагороду в розмірі по 1000000,00 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій (проведення заходів);

- в період з 04.06.2022 року по 30.06.2022 року: премію в розмірі 247 % посадового окладу; надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65 % посадового окладу за військове звання і надбавки за вислугу років, а також додаткову винагороду з розрахунку 30000,00 на місяць, в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби;

3) Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розрахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 13.08.2022 року по день фактичної виплати грошового забезпечення.

Ухвалою судді від 31.10.2022 року відкрито провадження у адміністративній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 02.02.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_3 про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 02.02.2023 року зупинено провадження у справі № 260/3900/22 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , В/Ч НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення і додаткову винагороду, до припинення перебування позивача ОСОБА_1 в складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2023 року ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 року про зупинення провадження в адміністративній справі № 260/3900/22 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 30.05.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Глаголи Г.П. про витребування доказів.

Ухвалою від 06.06.2023 року заяву представника позивача про уточнення позовних вимог - повернуто заявнику без розгляду, з підстав, визначених ч. 2 ст. 167 КАС України.

Ухвалою від 20.06.2023 року витребувано у В/Ч НОМЕР_1 довідку чи документ іншого установленого зразка з відомостями про реєстрацію В/Ч НОМЕР_1 як юридичної особи суб`єкта публічного права.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2023 року ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 року про повернення заяви про уточнення позовних вимог без розгляду у справі № 260/3900/22 залишено без змін.

08.01.2024 року представником позивача до суду подано клопотання про долучення доказів.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, представник відповідача 1 проти задоволення позову заперечив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши думку представників позивача та відповідача 1, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.03.2022 року № 52, солдата ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_4 09.03.2022 року на посаду гранатометника 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 5 окремого стрілецького батальйону, вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730 гривень на місяць, шпк солдат, 4 тарифний розряд. Виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 247 % від посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби 65 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років (а.с.30 Т.1).

При цьому, як вбачається з наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 відповіді на адвокатський запит № 102 від 08.08.2022 року, позивачу нараховано: у березні 2022 року 8991,83 грн. грошового забезпечення, 22258,06 грн. додаткової винагороди; у квітні 2022 року 14439,89 грн. грошового забезпечення, 46333,33 грн. - додаткової винагороди; у травні 2022 року 5480,13 грн. грошового забезпечення; у червні 2022 року 5756,59 грн. грошового забезпечення; у липні 2022 року 14026,48 грн. грошового забезпечення та 30000,00 грн. додаткової винагороди. Так, додаткова винагорода та премія не нараховувалися та не виплачувалися за травень-червень 2022 року, що пов`язано із порушенням у вигляді самовільного залишення частини/місця служби, яке було скоєно військовослужбовцем (підстава: доповідь В/Ч НОМЕР_1 за № 315 від 30.05.2022 року на адресу Військової служби правопорядку в Луганській області, було повідомлено про факт правопорушення у вигляді самовільного залишення військової частини військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_1 ).

Крім того, зазначено, що згідно із результатами проведеного службового розслідування, матеріали якого були надіслані на адресу Військової служби правопорядку в Луганській області, було встановлено факт провини військовослужбовця в тому, що він самовільно залишив військову частину і був безпідставно відсутній на військовій службі в період з 28.05.2022 року по 04.06.2022 року (7 днів).

Таким чином, військовослужбовець був позбавлений права на отримання повністю або частково наступних нарахувань/виплат за травень-червень 2022 року: додаткова винагорода передбачена Постановою КМ України за № 168 від 28.02.2022 року, оскільки додаткова винагорода не виплачується військовослужбовцям, які самовільно залишили військову частину за місяць, в якому було здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення; грошове забезпечення за період відсутності за місцем служби, яке передбачене Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, оскільки грошове забезпечення не виплачується військовослужбовцям, які самовільно залишили частину або місця служби (виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення); а також, не нарахована премія, оскільки премія не виплачується за невихід на службу (навчання) без поважних причин за місяць, у якому здійснене таке порушення (а.с.38-39 Т.1).

Так, позивачем оскаржено до суду наказ командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.05.2022 року № 68-СТ про самовільне залишення частини ОСОБА_1 в період з 28.05.2022 року по 04.06.2022 року, як зазначено у позовній заяві, з тих підстав, що жодного дня самовільного залишення частини не має, оскільки в період, який його за наказом визнано як самовільно залишеному військову частину (28.05 по 04.06.2022 року), ОСОБА_1 разом з іншими бійцями першої роти перебував: в дорозі з АДРЕСА_1 до м. Бахмут з 28-29 травня; з 29 травня по 03.06.2022 року в місті Бахмут (де здав зброю, звернувся за медичною допомогою та очікував її надання), з 03 червня по 04.06.2022 року в дорозі до м. Ужгород, 04.06.2022 року в м. Ужгород, де після відмітки про прибуття у ІНФОРМАЦІЯ_5 прибув у В/Ч НОМЕР_1 .

Зазначає, що оскільки, жодного розслідування по випадку відсутності ОСОБА_1 у В/Ч НОМЕР_1 не проводилось, про видання такого наказу ОСОБА_1 не було повідомлено командиром ОСОБА_2 , та, відповідно, наказ командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.05.2022 року № 68-СТ є неправомірним та підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що наслідком видання спірного наказу стало позбавлення позивача: в період з 28 травня по 04.06.2022 року грошового забезпечення (за 7 днів); в період з 01.05.2022 року по 03.06.2022 року за травень, червень премії в розмірі 247 % посадового окладу та додаткової винагороди в розмірі по 100000,00 гривень; в період з 04.06.2022 року по 30.06.2022 року премії в розмірі 247 % посадового окладу; надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 % посадового окладу за військове звання і надбавки за вислугу років, а також додаткової винагороди з розрахунку 30000,00 на місяць, в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби, просить визнати протиправними та скасувати: наказ командира В/Ч НОМЕР_1 від 03.06.2022 року № 51 Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за травень 2022 року, згідно п. 6 якого, відповідно до телеграми Міністерства оборони України від 25.03.2022 року № 248/1298 не проводити виплату додаткової винагороди, зокрема, ОСОБА_1 (а.с.122 Т.1) та наказ командира В/Ч НОМЕР_1 від 04.07.2022 року № 141-А Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за червень 2022 року, згідно п. 6 якого, відповідно до телеграми Міністерства оборони України від 25.03.2022 року № 248/1298 не проводити виплату додаткової винагороди, зокрема, ОСОБА_1 (а.с.123 Т.1).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд констатує наступне.

В силу дії частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Що стосується наказу командира В/Ч НОМЕР_1 від 31.05.2022 року № 68-СТ про самовільне залишення частини ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24.03.1999 року № 551-XIV.

За визначенням, наведеним статті 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до статей 2, 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається, у тому числі, шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно із статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, у тому числі, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Як слідує зі змісту позовної заяви та поданої в ході розгляду справи заяви представника позивача про уточнення позовних вимог (яку судом було повернуто без розгляду згідно ухвали суду від 06.06.2023 року), «…у відповідності до змісту витягу з наказу № 68-СТ від 31.05.2022 року командиром військової частини ОСОБА_3 було встановлено факт відсутності на військовій службі військовослужбовців 1 роти в кількості 33 осіб, серед яких було зазначено і позивача. Відповідно до наказу командира №68-А від 30.05.2022 року призначено службове розслідування з підстав відсутності на військовій службі 33 військовослужбовців. Службове розслідування було доручено провести заступнику командира 1 роти ст. лейтенанта ОСОБА_4 .

За результатами службового розслідування, яке тривало з 30.05.2022 року по 10.06.2022 року було встановлено наступне: приблизно о 10 годині 28.05.2022 року командир 1 роти ОСОБА_5 (місцезнаходження якого невідомо де?) виявив і доповів (кому??) про відсутність на військовій службі 33 військовослужбовців 1 роти. Далі зі змісту службового розслідування слідує, що 27 травня о 9 годині позивач та ще 32 військовослужбовці покинули свої позиції поблизу с. Борівське, Сєвєродонецького району, Луганської області. Ст. лейтенантом ОСОБА_6 під час службового розслідування було опрацьовано рапорт ОСОБА_5 , відібрано пояснювальні записки військовослужбовців свідків: головного сержанта 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти старший сержант ОСОБА_7 , старший водій - радіотелефоніст 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 роти старший солдат ОСОБА_8 , командир третього стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 роти ОСОБА_9 , радіотелефоніст 1 стрілецької роти молодший сержант ОСОБА_10 . Скарг та зауважень впродовж службового розслідування до заступника командира роти ОСОБА_6 не надходило, що і не дивно, бо самі правопорушники не були повідомлені взагалі про те що вони «самовільно залишили позиції в Борівському, від них не відбиралися пояснення. ОСОБА_6 встановив, що в діях всіх військовослужбовців наявна вина; обтяжуючі і пом`якшуючі обставини в справі відсутні. Причиною правопорушення став низький рівень підготовки військовослужбовців. Запропоновано ОСОБА_11 всіх військовослужбовців в тому числі ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності і оголосити догану. 11.06.2022 року Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 було прийнято наказ №71 від 11.06.2022 року яким затверджено результати службового розслідування та оголошено догану ОСОБА_1 ».

При цьому, суд зазначає, що представником позивача до вказаної заяви було долучено акт службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі військовослужбовців В/Ч НОМЕР_1 , в тому числі, ОСОБА_1 , а також, наказ командира В/Ч НОМЕР_1 від 11.06.2022 року № 71 Про результати службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 .

Отже, зі змісту наведеного, судом встановлено, що відносно позивача було проведено службове розслідування з підстав відсутності на військовій службі, в ході та за наслідками якого, було прийнято Наказ № 68-А від 30.05.2022 року про призначення службового розслідування; наказ № 68-СТ від 31.05.2022 року про самовільне залишення частини ОСОБА_1 , наказ №71 від 11.06.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани.

При цьому суд констатує, що доказів визнання протиправними та скасування наказів командира В/Ч НОМЕР_1 від 30.05.2022 року № 68-А (про призначення службового розслідування) та від 11.06.2022 року № 71 (Про результати службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі військовослужбовців В/Ч НОМЕР_1 ) представником позивача не надано і судом не здобуто.

Поряд із цим суд зазначає, що в рамках даної конкретної справи - факт вчинення дисциплінарного проступку є зафіксованим, доведеним та підтверджується, зокрема, проведеним службовим розслідуванням та прийнятим за його наслідками наказом про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відтак, з наведеного, суд констатує про відсутність правових підстав для та скасування наказу № 68-СТ від 31.05.2022 року про самовільне залишення частини ОСОБА_1 .

Щодо визнання протиправними та скасування наказів від 03.06.2022 року № 51 та від 04.07.2022 року № 141-А, якими наказано не проводити виплату додаткової винагороди, зокрема, ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року за № 260 (далі - Порядок), встановлено механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцями Збройних Сил України.

Зокрема, пункт 15 розділу І Порядку передбачає, що військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Згідно з пунктом 15 розділу XXXIV Порядку, до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували) за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира.

Пунктом 5 розділу XVI Порядку передбачено, що за невихід на службу (навчання) без поважних причин, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачується.

Аналогічні положення містить постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року за № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Так, до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, зокрема які самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували), - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

Зважаючи на встановлення в ході службового розслідування факту самовільного залишення позивачем військової частини, останньому правомірно припинено виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди.

Таким чином, враховуючи недоведеність позивачем невідповідності дій В/Ч НОМЕР_1 під час нарахування і виплати грошового забезпечення критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Як наслідок, суд констатує про відсутність правових підстав для задоволення похідних позовних вимог про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 розрахувати та виплатити на користь позивача, грошове забезпечення та додаткову винагороду і компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 13.08.2022 року по день фактичної виплати грошового забезпечення.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Правові підстави для стягнення з відповідача судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті