Справа № 240/3332/24
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
16 квітня 2024 року м. Житомир справа № 240/3332/24
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
На обґрунтування позову зазначає, що відповідачем вказану заборгованість в добровільному порядку не сплачено, а отже вона підлягає стягненню в судовому порядку.
Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.
16 квітня 2024 року до суду надійшло клопотання від ДПП про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.
На підставі частини 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд установив, що ОСОБА_1 призначено наказом Департаменту патрульної поліції від 05 квітня 2016 року № 66о/с з 22 березня 2016 року на посаду інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомирі.
В порядку просування по службі ОСОБА_1 наказом Департамент патрульної поліції від 21 серпня 2023 року №1062о/с був призначений на посаду заступника командира батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області.
Наказом Департаменту патрульної поліції від 07 листопада 2023 року № 608 «Про застосування до працівника УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарного стягнення» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 та 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, вимог підпункту 1.4 розділу I, підпункту 2.2.5 пункту 2 розділу II посадової інструкції заступника командира батальйону УПП в Житомирській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13 грудня 2017 року №6086, та частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, до заступника командира батальйону УПП в Житомирській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Відповідно до зазначеного наказу Департаменту патрульної поліції від 07 листопада 2023 року № 608 за результатами проведеного службового розслідування встановлено факт порушення службової дисципліни, а саме капітан поліції ОСОБА_1 учинив дії, що призвели до затримання останнього відповідно до статті 208 Кримінально процесуального кодексу України та повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України.
Наказом Департаменту патрульної поліції від 22 листопада 2023 року № 1587 о/с в порядку реалізації наказу про накладення дисциплінарного стягнення відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 22 листопада 2023 року.
На адресу ОСОБА_1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України направило претензію про повернення надмірно виплаченого грошового забезпечення, яка не була отримана ним, оскільки відправлення не вручене під час доставки.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Приписами частин 1 та 3 статті 59 Закону України №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Підстави для звільнення зі служби в поліції визначені в статті 77 Закону України №580-VIII, пункт 6 частини 1 якої передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 (далі Порядок № 260).

Відповідно до пункту 3 цього Порядку, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Відповідно до абзацу 10 пункту 8 розділу III Порядку № 260 (в редакції наказу Міністерства внутрішніх справ №903 від 08 листопада 2023 року), встановлено, що «виплата грошової компенсації за невикористану відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення зs служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення. У випадку призупинення виплати грошового забезпечення з підстав, зазначених у пункті 7 цього розділу, виплата компенсації за невикористану відпустку проводиться з розміру грошового забезпечення, яке було встановлено на день призупинення, крім премії».

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку № 260 «за поліцейським, відстороненим від виконання службових обов`язків (посади) у зв`язку з проведенням щодо нього службового розслідування в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України, прийняттям відповідною місцевою радою резолюції недовіри, здійсненням щодо нього кримінального провадження, зберігаються всі види грошового забезпечення, які були йому встановлені до відсторонення, крім премії.

Поліцейський вважається відстороненим від виконання службових обов`язків з дати видання відповідного наказу до дня видання наказу про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

За приписом статті 1212 Цивільного кодексу України з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі змістом цієї норми, зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Водночас стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.

Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц вказала, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати.

Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 березня 2021 року у справі №180/1735/16-ц зазначив, що під час застосування правил статті 1215 ЦК України як винятку із статті 1212 ЦК України суди зобов`язані встановлювати наявність не двох, а трьох критеріїв для відмови у поверненні безпідставно набутого майна: добровільність дій боржника, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів.

Таким чином, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.

Аналізуючи матеріали справи, суд уважає, що виникнення заборгованості, заявленої до стягнення у розмірі 51106,19 грн, обумовлена допущенням рахункової помилки, у зв`язку зі змінами нормативного регулювання, а саме абзацу 10 пункту 8 розділу III Порядку № 260.

Отже, оскільки відповідач отримав безпідставно грошові кошти та вже не проходить службу в органах Національної поліції України, підлягають застосуванню норми статті 1212 ЦК України, яка передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, суд уважає за можливе стягнути з відповідача надмірно виплачене грошове забезпечення в сумі 51106,19 (п`ятдесят однієї тисячі ста шести гривень 19 копійок).

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись положеннями статей 7, 9, 77,132, 134, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції надмірно виплачене грошове забезпечення в сумі 51106,19 (п`ятдесят однієї тисячі ста шести) гривень 19 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис