Справа № 420/2666/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2666/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАЛ ГРУП» (вул. Дмитра Луценка, 8А, оф. 79, м. Київ, 03193, ) до Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАЛ ГРУП» до Одеської митниці, у якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000776/2 від 17.11.2023;

визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001453 від 17.11.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «ПОРТАЛ ГРУП» подало до Одеської митниці комплект документів для проведення митного оформлення товарів, які надійшли на митну території України та були придбані на підставі зовнішньоекономічного контракту.

Однак Одеською митницею видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.11.2023 № UA500500/2023/001453 та рішення про коригування митної вартості товарів від 17.11.2023 № UA500500/2023/000776/2.

Підставами прийняття вказаного рішення слугувало виявлення митним органом розбіжностей в поданих документах, які не дозволяють перевірити числове значення митної вартості товару, зокрема:

ненадання інформації щодо складової митної вартості як пакування;

в наданому до митного органу інвойсі зазначено умови поставки FOB IZMIR, тоді як в копії експортної митної декларації країни відправлення вказано FOB Aliaga;

в банківському документі, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг від 10.11.2023 № 722 наявне посилання на рахунок № 1449 від 09.11.2023, та контракт № АК23171 від 15.03.2023, відмінних від наданого для митного органу.

Позивач вважає, що рішення та дії Одеської митниці не відповідають приписам чинного законодавства, прийняті всупереч наданим повноваженням та підлягають скасуванню. Так, позивачем зазначено, що придбання партії товару здійснювалось на підставі зовнішньоекономічного договору від 01.09.2023 № 1/2023, відповідно до п. 6.1 якого пакування товару здійснюється продавцем. Окремо пакування за рахунок покупця може бути здійснено виключно за його бажанням. Товар було придбано в упаковці продавця, вартість якої входить до вартості товару. Позивач надав відповідний договір до митного органу, тож вимога про надання документів, які підтверджують вартість пакування не ґрунтується на законі.

Також позивач зазначає, що відповідно до п. 2.1. контракту від 01.09.2023 № 1/2023 ціна на товар зазначається на умовах FOB, CIF, CFR (Інкотермс 2010) та вказується в інвойсах. Відповідно до інвойсу від 06.10.2023 № FA0008, який містить посилання на зовнішньоекономічний договір, вказана ціна товару та зазначені умови поставки, а саме: FOB IZMIR ALIAGA. Такі саме відомості наведені в експортній митній декларації країни відправлення. Тож, на думку позивача, твердження митного органу про невідповідність умов поставки наданим документам прямо спростовується документами, що були надані митному органу.

Щодо підтвердження вартості транспортування до порту ввезення на митну територію України позивач зазначає, що ним було надано коносамент № AKKALI23056610 від 28.10.2023, що підтверджує завантаження товару на борт судна, яке прямує до порту Ізмаїл, розташованого на території України. Морське перевезення здійснювалось за кошти Позивача на підставі договору від 03.07.2023 № АК23033. Вартість морського перевезення за коносаментом № AKKALI23056610 від 28.10.2023 становить 40437,67 гривень, що підтверджується рахунком від 09.11.2023 року № AKK-ODOO-001449. Виставлений рахунок містить посилання на договір про надання послуг з перевезення та номер коносаменту. Позивач сплатив вартість послуг з перечення товару на митну території України, що підтверджується платіжною інструкцією від 10.11.2023 № 722. Однак, в призначення платежу помилково зазначено реквізити договору, укладеного між Позивачем та ТОВ «АККОН ШІПІНГ УКРАЇНА» від 15.03.2023 № АК23171. У зв`язку із цим Позивачем на адресу ТОВ «АККОН ШІПІНГ УКРАЇНА» направлено листа від 11.11.2023 № 1111, в якому повідомлено про помилкове зазначення реквізитів договору та прохання вважати здійснений платіж таким, що виконаний згідно із рахунком від 09.11.2023 № AKK-ODOO-001449.

Таким чином позивач зазначає, що оскільки ним надано всі документи, що не містять ознак підробки та дозволяють чітко визначити числове значення митної вартості товару, що переміщується на митну територію України в режимі імпорту, Відповідач не мав законних підстав щодо відмови у митному оформленні товарів та коригуванні їх митної вартості.

Ухвалою суду від 29.01.2024 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано десятиденний строк на усунення недоліків.

05.02.2024 року від представника позивача надійшла заява, якою недоліки позовної заяви було усунуто.

Ухвалою суду від 07.02.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також витребувано з Одеської митниці належним чином засвідчені копії документів, які були підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000776/2 від 17.11.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001453 від 17.11.2023.

22.02.2024 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов разом з документами на виконання ухвалу суду від 07.02.2024 року.

Згідно відзиву, відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) № 23UA44U9 від 17.11.2023. Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № 23UA44U9 від 17.11.2023 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД. Оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

17.11.2023 декларантом ТОВ "ВІЗДОМ" надіслано лист ТОВ "Портал Груп" №TG012866 від 17.11.2023, банківське платіжне доручення від 13.09.2023 № 230913/001083301 та лист ТОВ "Віздом" № 01 від 17.11.2023, яким повідомлено митний орган, що інших додаткових документів надаватися не буде.

Відповідач вказує, що в додатково надісланому банківському платіжному дорученні від 13.09.2023 № 230913/001083301 внесена інформація щодо проформи-інвойс від 11.09.2023 №11/09, яка до митного оформлення не надавалася.

Отже, як зазначає відповідач, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 23UA44U9 від 17.11.2023 містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Як зазначив відповідач, у відношенні товарів застосували резервний метод.

На переконання відповідача, у рішенні про коригування митної вартості № UA500500/2023/000776/2 від 17.11.2023 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Відтак, відповідач робить висновок, що Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2023/000776/2 від 17.11.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001453 від 17.11.2023 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «ПОРТАЛ ГРУП».

22.02.2024 року до суду від представника Одеської митниці як додаток до відзиву на адміністративний позов надійшло клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 27.02.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Інших заяв по суті під час розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

У ході здійснення господарської діяльності Позивача між ТОВ «ПОРТАЛ ГРУП» (Покупець) та «AYDAMAR DOGALTAS MADENCILIC ITH.IHR.VE SAN.TIC.LTD.STI» (Постачальник) 01.09.2023 року було укладено контракт на поставку № 1/2023, відповідно до предмету якого Постачальник виробляє та продає, а Покупець купує продукцію з природного каменю, а саме мармур, травертин та інше, в асортименті, кількості та за цінами, вказуються в Інвойсах, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно пп. 2.1., 4.1. Контракту № 1/2023 ціна на Товар вказується на умовах FOB, CIF, CFR (Інкотермс 2010) та вказується в Інвойсах, що є невід`ємною частиною договору.

Розрахунки здійснюються шляхом перерахування з валютного банківського рахунку Покупця на вказаний банківський рахунок Постачальника. Оплата Продукції здійснюється Покупцем так: - 100% передплата за Товар від загальної суми Інвойсу; - часткова передоплата за Товар від загальної суми Інвойсу; - відстрочка платежу на 90 днів з моменту відвантаження Товару (пп.3.1.1., п. 3.2. Контракту № 1/2023).

Згідно з п. 4.3. Контракту № 1/2023, постачальник зобов`язаний: виконати експортне митне оформлення та розмістити Товар у порту відвантаження та завантажити на борт судна зазначеного Покупцем.

Пунктом 4.5. Контракту № 1/2023 сторони встановили можливість відвантаження товарів з інших портів відправлення. Використання інших портів погоджується з Покупцем окремо, та найменування порту вказується в інвойсах.

Відповідно п. 6.1. товар повинен мати стандартне для Постачальника пакування та маркування. Якщо Покупець вважає за необхідне покращити для забезпечення його безпеки, цілісності при перевезенні будь-яким видом транспорту та ідентифікації або привести її у відповідність до своїх потреб, Покупець має право власними силами чи силами третіх сторін за свій рахунок зробити упаковку, переупаковку, маркування, вантажно-розвантажувальні роботи та будь-які інші роботи на свій розсуд на території Продавця перед або в процесі відвантаження.

На виконання умов Контракту № 1/2023 було виставлено Інвойс № FA0008 від 26.10.2023 року, яким сторони узгодили номенклатуру, ціну та кількість Товару.

Так, загальна вартість товару становить 9476,69 долларів.

Також визначено умови поставки - FOB IZMIR АLIAGA.

Морське перевезення товарів здійснювалось на підставі договору від 01.07.2023 № АК23033 укладеного між ТОВ «АККОН ШИПІНГ УКРАЇНА» (Виконавець) з однієї сторони та ТОВ «ПОРТАЛ ГРУПП» (Замовник) з другої сторони. Предмет договору передбачає, що виконавець зобов`язується надати та/або забезпечити надання Замовнику послуг, пов`язаних з транспортуванням, перевалкою та іншим транспортним обслуговуванням експортних, імпортних, транзитних платежів у контейнерному обладнанні, визначеному умовами цього договору, а Замовник зобов`язується оплатити вартість таких послуг.

Відповідно до пп. 6.1., 6.5. Контракту № АК23033, вартість послуг встановлюється відповідно до ставок та тарифів, визначених Додатками до цього Договору. У разі надання послуг, вартість яких не визначена Додатками до Договору, Сторони попередньо узгоджують вартість таких послуг будь-яким зручним для Сторін способом. У випадку виникнення в процесі виконання заявки за Договором додаткових витрат Виконавця, пов?язаних з необхідністю виконання будь-яких операцій з вантажем Замовника, такі додаткові витрати відшкодовуються на підставі їх документального підтвердження. Послуги, а також додаткові витрати Виконавця та/або Морського перевізника, пов?язані з наданням послуг за цим Договором, підлягають сплаті Замовником на умовах 100% передоплати (до моменту отримання контейнерного обладнання порожнього чи з вантажем з портового терміналу). Послуги сплачуються на підставі рахунків, виставлених Виконавцем. Рахунки виставляються відповідно до документів та інформації, наданими Замовникам у відповідних заявках.

Листом від 05.07.2023 № б/н TOB «AKKOH ШІПІНГ Україна» повідомило, що у зв`язку із технічною помилкою в договорі № АК23033 вказано дату « 01 липня 2023», замість вірного « 03 липня 2023» та просило вважати вірною датою укладення договору № АК23033 - 03 липня 2023 року.

З метою митного оформлення імпортованого товару 17.11.2023 року декларантом позивача до Одеської митниці подано митну декларацію № 23UA44U9 на Товар: Вироби з натурального каміння. Плитка з травертину шліфована та полірована, найбільша лицьова грань не може бути вписана в квадрат із стороною розміром менш як 7 см:

- сляби темно-сірі, поліровані, розрізані вздовж NOCHE VEIN CUT FILLED&POLISHED, розмір 2x110x220см - 10шт, 24,20м2,

- сляби темно-сірі, поліровані, розрізані вздовж NOCHE VEIN CUT FILLED&POLISHED, розмір 3x110x220см - 6шт., 14,52м2,

- сляби темно-сірі, поліровані, розрізані вздовж NOCHE VEIN CUT FILLED&POLISHED, розмір 3x110x220см - 14шт., 33,88м2,

- сляби бежеві, шліфовані, розрізані поперек, LIGHT CROSS CUT BRUSHED, розмір 2x190x215см - 8шт., 32,68м2,

- сляби темно-сірі, поліровані, розрізані вздовж NOCHE VEIN CUT FILLED&POLISHED, розмір 2x110x220см - 10шт., 24,20м2,

- сляби бежеві, шліфовані, розрізані поперек LIGHT CROSS CUT BRUSHED розмір 2x185x285см - 12шт., 63,27м2,

- сляби бежеві, шліфовані, розрізані поперек LIGHT CROSS CUT FILLED&HONED розмір 3x175x245см - 11шт., 47,16м2,

- плитка бежева, шліфована, розрізана попререк LIGHT CROSS CUT BRUSHED розмір 4x9x130см - 40шт, 4,68м2,

- плитка бежева, шліфована, розрізана попререк LIGHT CROSS CUT BRUSHED розмір 5x14x130см - 20шт., 3,64м2,

- плитка бежева, шліфована, розрізана попререк LIGHT CROSS CUT BRUSHED розмір 5x22x130см - 12шт., 3,43м2,

- плитка бежева, шліфована, розрізана попререк LIGHT CROSS CUT BRUSHED розмір 12x22x130см - 20шт., 5,72м2,

- плитка бежева, шліфована, розрізана попререк LIGHT CROSS CUT BRUSHED розмір 12x22x130см - 20шт., 5,72м2,

- плитка бежева, шліфована, розрізана попререк LIGHT CROSS CUT BRUSHED розмір 7x13x80см - 70шт., 7,28м2,

- плитка бежева, шліфована, розрізана попререк LIGHT CROSS CUT BRUSHED розмір 5x22x130см - 28шт., 8,01м2,

- плитка темно-сіра, полірована, розрізана вздовж NOCHE VEIN CUT FILLED&POLISHED розмір 3x8x100см - 65шт., 5,20м2,

- плитка темно-сіра, полірована, розрізана вздовж NOCHE VEIN CUT FILLED&POLISHED розмір 3x16x100см - 65шт., 10,40м2,

- плитка темно-сіра, полірована, розрізана вздовж NOCHE VEIN CUT FILLED&POLISHED розмір 12x14x100см - 28шт., 3,92м2,

- плитка темно-сіра, полірована, розрізана вздовж NOCHE VEIN CUT FILLED&POLISHED розмір 12x14x100см - 9шт., 1,26м2,

- плитка темно-сіра, полірована, розрізана вздовж NOCHE VEIN CUT FILLED&POLISHED розмір 8x6x100см - 65шт., 3,90м2,

- плитка темно-сіра, полірована, розрізана вздовж NOCHE VEIN CUT FILLED&POLISHED розмір 12x14x100см - 28шт., 3,92м2

Торговельна марка AYDAMAR. Виробник "AYDAMAR DOGALTAS MADENCILIK ITH.IHR.VE SAN.TIC.LTD.STI." Країна виробництва - TR.

Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з митною декларацією наступні документи:

- Пакувальний лист (Packing list) б/н від 26.10.2023 року (0271);

- Рахунок-Фактура (інвойс) (Commercial invoice) № FA0008 від 26.10.2023 року (0380);

- Коносамент № AKKALI23056610 (Bill of lading) від 28.10.2023 року (0705);

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 15.11.2023 року (0730);

- Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 26.10.2023 року № А1029109 (0861);

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № AKK-OD00-001447 від 09.11.2023 року (3004);

- Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №722 від 10.11.2023 року (3005);

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 1/2023 від 01.09.2023 року (4104);

- Договір про надання послуг митного брокера № 111/03-2023 від 01.03.2023 року (d4207);

- Договір (контракт) про перевезення № АК23033 від 03.07.2023 року (4301);

- Інші некласифіковані документи вагова довідка від 16.11.2023 року (9000);

- Копія митної декларації країни відправлення №23351900ЕХ00186701 від 26.10.2023 року (9610).

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів митним органом було встановлено, що подані документи містять розбіжності, а саме:

1) відповідно до пп.в) п1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) згідно рахунку-фактура (інвойс) від 26.10.2023 № FA0008 умовами поставки є FOB Izmir, тоді як умови поставки зазначені в копії митної декларації країни відправлення від 26.10.2023 № 23351900EX00186701 вказано умови поставки FOB АLIAGA;

3) в банківському платіжному документі, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг від 10.11.2023 №722 наявне посилання рахунок №1449 від 09.11.2023 р. та контракт №АК23171 від 15.03.2023 р. відмінних від наданих до митного оформлення.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до п.5 ст. 54, частини 3 статті 53 МК України зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) для перевірки та підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації переклад копії митної декларації країни відправлення від 26.10.2023 № 23351900EX00186701 на українську мову згідно ст.254 МКУ.

Повідомлено, що відповідно до ч. 6 ст. 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

17.11.2023 декларантом ТОВ "ВІЗДОМ" надіслано лист ТОВ "Портал Груп" №TG012866 від 17.11.2023 року, банківське платіжне доручення від 13.09.2023 року № 230913/001083301 та лист ТОВ "Віздом" № 01 від 17.11.2023, яким повідомлено митний орган, що інших додаткових документів надаватися не буде.

В оскаржуваному рішенні відповідач зазначив, що в додатково надісланому банківському платіжному дорученні від 13.09.2023 року № 230913/001083301 внесена інформація щодо проформи-інвойс від 11.09.2023 №11/09, яка до митного оформлення не надавалася.

Як зазначив відповідач в оскаржуваному рішенні, відповідно до ч. 1 ст. 55 МКУ рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 МКУ, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

17.11.2023 року Одеська митниця Державної митної служби України прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000776/2, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом, а саме, було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄА1С та встановлено, що рівень митної вартості є більшим та становить по товару № 1- 0,595 доп. США/кг нетто (МД від 23.04.2023 № UA408020/2023/ 026600) ніж заявлено декларантом 0,41 дол. США/кг нетто.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця 17.11.2023 року видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001453.

Вважаючи протиправним та необґрунтованим Рішення про коригування митної вартості та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі, врегульовано нормами Митного кодексу України (далі - МК України).

Згідно ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, п. 24 ст.4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частиною першою статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості зазначив, що подані документи містять розбіжності, та у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі) не містяться дані про числові значення такої складової митної вартості, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Проте суд не погоджується з зазначеними висновками відповідача з огляду на наступне.

Так, митниця в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів вказує, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Судом встановлено, що пунктом пп. 2.1., 4.1. Контракту № 1/2023 визначено, що ціна на Товар вказується на умовах FOB, CIF, CFR (Інкотермс 2010) та вказується в Інвойсах, що є невід`ємною частиною договору.

При цьому, відповідно до Інвойсу № FA0008 від 26.10.2023 року, наявного в матеріалах справи та наданого до митного оформлення разом із митною декларацією № 23UA44U9 поставка товару здійснювалась на умовах FOB.

Згідно з п.п. в), п. 1 ч. 10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари додаються, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати понесені покупцем - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням.

Умови поставки FOB (… named port of shipment) англ. Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) термін Інкотермс 2010, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом. Продавець за умовами поставки FOB зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту, переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. Ціна FОВ (FОВ ргісе) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

Суд зазначає, що відповідно до правил «Інкотермс 2010» за умов FOB (FREE ON BOARD) продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

Таким чином, зважаючи на той факт, що поставка товару заявленого до митного оформлення здійснювалася на умовах FOB (FREE ON BOARD) відповідно до правил «Інкотермс 2010», що покладають обов`язок пакування товару на продавця, суд приходить до висновку про необґрунтованість зауважень відповідача щодо ненадання позивачем документів на підтвердження витрат на упаковку або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Також, як вже було встановлено судом, пунктом 6.1. Контракту № 1/2023 передбачено, що товар повинен мати стандартне для Постачальника пакування та маркування. Якщо Покупець вважає за необхідне покращити для забезпечення його безпеки, цілісності при перевезенні будь-яким видом транспорту та ідентифікації або привести її у відповідність до своїх потреб, Покупець має право власними силами чи силами третіх сторін за свій рахунок зробити упаковку, переупаковку, маркування, вантажно-розвантажувальні роботи та будь-які інші роботи на свій розсуд на території Продавця перед або в процесі відвантаження.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі 37. Процедура митної декларації має бути зазначено, в той час як у вказаній графі митної декларації № 23UA44U9 від 17.11.2023року, позивачем зазначено (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

За таких обставин, при постачанні спірного товару вартість тари та пакування включена до ціни товару, яка вказана в інвойсі і тому, при визначенні складових митної вартості товару, не повинна була додаватись окремо.

Зауваження митного органу про те, що згідно рахунку-фактура (інвойс) від 26.10.2023 № FA0008 умовами поставки є FOB Izmir, тоді як умови поставки зазначені в копії митної декларації країни відправлення від 26.10.2023 № 23351900EX00186701 вказано умови поставки FOB АLIAGA, суд не приймає до уваги як такі що не відповідають дійсності, адже, як вже було вставлено судом, умовами поставки відповідно до рахунку-фактури (інвойс) від 26.10.2023 № FA0008 є FOB IZMIR АLIAGA, а не FOB Izmir, як помилково зазначає митниця в оскаржуваному рішенні.

Також відповідач вказує, що в банківському платіжному документі, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг від 10.11.2023 №722 наявне посилання рахунок №1449 від 09.11.2023 р. та контракт №АК23171 від 15.03.2023 р. відмінних від наданих до митного оформлення.

Як вже було встановлено судом, відповідно до п., 6.5. Договору № АК23033, послуги, а також додаткові витрати Виконавця та/або Морського перевізника, пов?язані з наданням послуг за цим Договором, підлягають сплаті Замовником на умовах 100% передоплати (до моменту отримання контейнерного обладнання порожнього чи з вантажем з портового терміналу). Послуги сплачуються на підставі рахунків, виставлених Виконавцем. Рахунки виставляються відповідно до документів та інформації, наданими Замовникам у відповідних заявках.

Отже, морське перевезення здійснювалось за кошти Позивача на підставі договору від 03.07.2023 № АК23033.

На підтвердження вартості транспортування до порту ввезення на митну територію України Позивачем було надано коносамент № AKKALI23056610 від 28.10.2023, що підтверджує завантаження товару на борт судна, яке прямує до порту Ізмаїл, розташованого на території України.

Вартість морського перевезення за коносаментом № AKKALI23056610 від 28.10.2023 року становить 40437,67 гривень, що підтверджується рахунком від 09.11.2023 року № AKK-ODOO-001449.

Виставлений рахунок містить посилання на договір про надання послуг з перевезення та номер коносаменту.

Позивач сплатив вартість послуг з перечення товару на митну території України, що підтверджується платіжною інструкцією від 10.11.2023 № 722.

При цьому, як вбачається з листа позивача від 11.11.2023 № 1111, що адресований адресу ТОВ «АККОН ШИПІНГ УКРАЇНА», позивачем в платіжній інструкції від 10.11.2023 № 722 в призначенні платежу помилково зазначено реквізити договору від 15.03.2023 № АК23171, який був укладений між ТОВ «ПОРТАЛ ГРУП» та ТОВ «АККОН ШИПІНГ УКРАЇНА». Отже, позивач звернувся до ТОВ «АККОН ШИПІНГ УКРАЇНА» з проханням вважати здійснений платіж таким, що виконаний згідно із рахунком від 09.11.2023 № AKK-ODOO-001449.

Отже суд зазначає, що витрати на транспортування були підтверджені договором від 03.07.2023 № АК23033, коносаментом № AKKALI23056610 від 28.10.2023 року, рахунком від 09.11.2023 року № AKK-ODOO-001449 та платіжною інструкцією від 10.11.2023 № 722.

Зазначені документи містять реквізити сторін контракту а також кореспондують між собою. Наявність перелічених документів у відповідача при прийнятті оскаржуваних рішень підтверджується їх зазначенням у рішенні про коригування митної вартості товарів та картці відмови у прийнятті митної декларації.

Окрім того, вантаж було видано Позивачу, це свідчить про відсутність взаємних претензій сторін договору про надання послуг з перевезення. При цьому, в оскаржуваному рішенні митний орган не навів обставин, які не дозволяють перевірити числове значення митної вартості, а отже, суд не приймає до уваги зауваження митного органу щодо недоліків в банківському платіжному документі, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг.

Також в оскаржуваному рішенні про коригування відповідач зазначив, що в додатково надісланому банківському платіжному дорученні від 13.09.2023 № 230913/001083301 внесена інформація щодо проформи-інвойс від 11.09.2023 №11/09, яка до митного оформлення не надавалася.

Між тим, відповідачем не обґрунтовано, як зазначені обставини можуть вплинути на правильність визначення митної вартості товарів.

Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої ТОВ «ПОРТАЛ ГРУП» митної вартості товару судом не встановлено.

Поряд з цим, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

Суд звертає увагу, що лише у разі встановлення митним органом невідповідності числових значень складових митної вартості товару в документах, які підтверджують митну вартість товарів, митний орган має право вимагати від декларанта надання додаткових документів для встановлення дійсної митної вартості товару.

При цьому, окремі недоліки в оформленні документів не є підставою для не прийняття зазначених документів для підтвердження митної вартості товарів.

Суд зазначає, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

У даному випадку Одеська митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

На підставі викладеного, суд вважає що у відповідача були відсутні достатні та обґрунтовані докази для коригування митної вартості за митним оформленням позивача.

Суд зазначає, що дії Одеської митниці щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ «ПОРТАЛ ГРУП», за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються знайшли своє вираження у прийнятті рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000776/2 від 17.11.2023 року.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001453 та рішення про коригування митної вартості № UA500500/2023/000776/2 від 17.11.2023 року, у зв`язку з чим вони належить до скасування.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги належать до задоволення.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем за звернення до суду з даним адміністративним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 6056,00 грн.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 6056,00 грн.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Радчука А.А. у період з 04.04.2024 року по 07.04.2024 року включно у відрядженні та у період з 08.04.2024 року по 12.04.2024 року включно у відпустці, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено 15 квітня 2024 року (перший робочий день).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАЛ ГРУП» (вул. Дмитра Луценка, 8А, оф. 79, м. Київ, 03193, ) до Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000776/2 від 17.11.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001453 від 17.11.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТАЛ ГРУП» (вул. Дмитра Луценка, 8А, оф. 79, м. Київ, 03193, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6056,00 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість грн. 00 коп.)

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук