Справа № 180/91/24
Суддя: Янжула О. С.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 180/91/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Янжули О.С.

при секретарі: Котовій Н.С.

за участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Мунтяна Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, інспектора СРПП поліції ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Гринь Станіслава Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мунтян Тимофій Іванович звернувся до суду із адміністративним позовом до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, інспектора СРПП поліції ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Гринь Станіслава Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

У свої позовній заяві просить суд скасувати постанову серії БАД № 580206 від 10 січня 2024 року складену інспектором СРПП поліції ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Гринь Станіславом Сергійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн., провадження в справі закрити.

Позивач посилається на те, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою інспектора СРПП поліції ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Гринь Станіслава Сергійовича від 10 січня 2024 року серії БАД № 580206 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в розмірі 1190 грн.

Позивач вважає, що вищезазначена постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, та правила дорожнього руху він не порушував.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, пояснив, що він проживає у м. Нікополі, працює у м. Марганець на Навій пошті. Кожного дня їздить на роботу на своєму автомобілі. Того вечора він їхав по вул. Паркова, повертав на вул. Лермонтова та був зупинений працівниками поліції. Під час перевірки документів працівники поліції зауважили йому, що на автомобілі не освітлюється номерний знак. Коли він виїжджав з роботи то він перевіряв всі освітлювальні прибори перед початком руху. На місці зупинки працівники поліції не надали йому можливість усунути виявлену несправність і одразу наказали сісти до автомобіля для складання постанови. Після винесення постанови він покрутив лампочку та вона загорілася, напевно відійшов контакт під час руху автомобіля.

Представник позивача у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач інспектора СРПП поліції ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Гринь С.С. в судовому засіданні 07.03.2024 року пояснив, що того дня він перебував в добовому наряді. Був зупинений автомобіль CHEVROLET LACETTI в якого не працювала підсвітка номерного знаку, відносно водія винесено постанову про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу. В наступні судові засідання 26.03.2024 року та 11.04.2024 року відповідач не з`явився.

Представник відповідача Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали адміністративної справи, оглянувши відеозапис вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до матеріалів справи ОСОБА_1 , 10.01.2024 року о 17 год. 30 хв. в м. Марганець по вул. Паркова, 6, керував транспортним засобом CHEVROLET LACETTI д.н.з. НОМЕР_1 в якого в темну пору доби був не освітлений державний номерний знак, чим порушив п.п.2.9 «В» ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст.121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначені підстави для зупинки поліцейськими транспортних засобів.

Відповідно до п.1,2 ч.1, ч.3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пп. «а», «б» п.2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний, зокрема, перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про дорожній рух», технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до пп. «в» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ч.1 ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух», забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені.

Згідно положень п. 30 ПДР України забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною шостою ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Проте відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

В оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене, оскільки доводи позивача не спростовані будь-якими доказами з боку відповідача для підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення відповідачем надано лише диск з відеозаписом, з якого не вбачається факт керування позивачем транспортним засобом в якого в темну пору доби був не освітлений державний номерний знак, так на відеозаписі зафіксований стоячий автомобіль з відкритим багажником, під час перевірки документів працівником поліції було помічено, що номерний знак не освітлений, пояснень від водія поліцейський не зажадав, хоча водій зазначав, що перед початком руху освітлення номерного знаку було справним, поліцейський наказав сісти до автомобіля для винесення постанови, жодних доказів того, що в діях позивача були ознаки правопорушення, зокрема, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, суду також не надано та в процесі розгляду справи не встановлено, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, скасувати постанову серії БАД № 580206 від 10 січня 2024.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст. ст. 2, 5, 8, 9, 10, 11, 14, 73, 74, 77, 122, 241-246, 250, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, інспектора СРПП поліції ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Гринь Станіслава Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД № 580206 від 10 січня 2024 року складену інспектором СРПП поліції ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Гринь Станіславом Сергійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та провадження в справі закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. С. Янжула