Справа № 480/2517/24
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2024 року Справа № 480/2517/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Кравченка Є.Д., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2517/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради про визнання протиправним та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 73506439 від 25.03.2024 року, прийняту головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Давидка І.І.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що державним виконавцем протиправно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржником не було виконано рішення суду в повному обсязі, а державним виконавцем не вчинено всіх необхідних дій, направлених на його виконання відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 08.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, з урахуванням особливостей провадження у даній категорії справ, визначених ст. 287 КАС України, залучено до участі у справі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у якості другого відповідача та Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради у якості третьої особи, справу призначено до розгляду на 16 квітня 2024 року.
У подальшому, від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву та матеріали виконавчого провадження (а.с.19-33).
В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області перебувало виконавче провадження ВП № 72506439 з примусового виконання виконавчого листа № 480/6600/22, виданого 26.07.2023 Сумським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області направити на адресу ОСОБА_1 копію платіжного доручення про перерахування суми 6800 грн по виконавчому листу № 480/3969/21 від 01.02.2021 на розрахунковий рахунок на користь ОСОБА_1 .
Отже, на переконання представника, державним виконавцем було вчинено всіх вичерпних дій для повного та реального виконання рішення суду по справі № 480/6600/22 від 26.07.2023, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.
Водночас, листом Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради від 15.01.2024 № 09-08/173 було повідомлено відділ примусового виконання рішень про виконання рішення суду та долучено підтверджуючі документи.
Відтак, з огляду на те, що державний виконавець не може здійснювати заходи примусового виконання судового рішення в інший спосіб, ніж визначений безпосередньо самим судовим рішенням та Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням надання боржником доказів виконанання рішення суду, на переконання представника, прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.
Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому виклав доводи, аналогічні доводам, наданим ним у позовній заяві.
Від Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради надійшли пояснення по справі, в яких зазначено, що листом від 11.10.2023 за № 09-08/3059 управлінням ОСОБА_1 було направлено копію платіжного доручення № 3791 від 27.09.2021 про перерахування суми 6800,00 грн. на виконання рішення суду від 01.02.2021 № 480/3969/20 цінним листом з описом від 12.10.2023. Документи, вкладені в цінний лист, були перевірені спеціалістом поштового відділення. Про їх відповідність свідчить підпис працівника та печатка поштового відділення.
Крім того, представник зауважив, що копія платіжного доручення № 3791 від 27.09.2021 про перерахування суми 6800,00 грн. на виконання рішення суду від 01.02.2021 № 480/3969/20 була виготовлена та засвідчена відповідно до пункту 8 розділу 11 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, пункту 5.26 Державної уніфікованої системи документації Національного стандарту України (ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» та Інструкції з діловодства у виконавчому комітеті міської ради, затвердженої розпорядженням міського голови від 29.07.2019 № 193-ОД 9 зі змінами).
У подальшому, 15.01.2024 листом за № 09-08/173 на адресу відділу примусового виконання рішень було направлено копію саме поштових документів, що підтверджують фактичне виконання рішення суду, оскільки направлені ОСОБА_1 документи знаходяться саме в нього.
На переконання представника, лист управління від 15.01.2024 за № 09-08/173 із додатками є достатньою підставою для закінчення виконавчого провадження №72506439 згідно пункту 9 частини 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження».
За наведених обставин, у задоволенні позову просив відмовити.
У судове засідання представники сторін у справі не прибули, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.
Від позивача та представника відповідачів надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.
У відповідності до норм ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Тому суд вважає можливим розгляд заяви здійснювати у відсутності представників сторін.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у справі не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень та системи "Діловодство спеціалізованого суду" постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі № 480/6600/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 по справі № 480/6600/22 - скасоване. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області направити на адресу ОСОБА_1 копію платіжного доручення про перерахування суми 6800 грн по виконавчому листу № 480/3969/21 від 01.02.2021 на розрахунковий рахунок на користь ОСОБА_1 . В іншій частині позову - відмовлено.
26.07.2023 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі щодо зобов`язання Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області направити на адресу ОСОБА_1 копію платіжного доручення про перерахування суми 6800 грн по виконавчому листу № 480/3969/21 від 01.02.2021 на розрахунковий рахунок на користь ОСОБА_1 (а.с.31).
Постановою головного державного виконавця від 11.08.2023 відкрито виконавче провадження ВП № 72506439 щодо виконання виконавчого листа № 480/6600/22, виданого 26.07.2023 Сумським окружним адміністративним судом (зв. бік а.с. 24).
21.08.2023 на адресу Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради відповідачем направлена вимога щодо надання інформації про стан виконання рішення суду у справі № 480/6600/22 (а.с. 25).
У зв`язку з невиконанням рішення суду головним державним виконавцем 25.08.2023 на підставі ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про накладення на боржника штрафу на користь держави в розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів (зв. бік а.с.25).
30.08.2023 на адресу відповідача надійшов лист від боржника про направлення до суду заяву про виправлення описки в постанові від 14.06.2023 Другого апеляційного скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 (а.с.26).
Також, керуючись ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, головним державним виконавцем направлено повідомлення від 04.10.2023 за вих. № 06.1-16/72506439 до Конотопського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області з проханням внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно винних посадових осіб боржника за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню (а.с. 27).
У подальшому, листом Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради від 15.01.2024 № 09-08/173 (зареєстр. 05.02.2024 № 942/06.119) було повідомлено відповідача про виконання боржником постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі № 480/6600/22 щодо зобов`язання Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області направити на адресу ОСОБА_1 копію платіжного доручення про перерахування суми 6800 грн. по виконавчому листу № 480/3969/21 від 01.02.2021 на розрахунковий рахунок на користь ОСОБА_1 (зв. бік а.с. 29-30). У додатках до вказаного листа зазначено копію поштових документів, що підтверджують фактичне виконання рішення суду на 1 арк.
25.03.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 72506439 на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" (зв. бік а.с. 30).
Вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За приписами статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно із статтею 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною другою статті 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно із частиною першою статті 5 Закону № 1404-VІІІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частин першої статті 13 Закону № 1404-VІІІ, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404-VІІІ).
Згідно із пунктом 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
За змістом частини третьої статті 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження зокрема має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VІІІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VІІІ, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (частина шоста статті 26 Закону № 1404-VІІІ).
Відповідно до частини четвертої статті 19 цього Закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження (частина п`ята статті 19 Закону).
За змістом частини першої статті 63 Закону № 1404-VІІІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VІІІ).
Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №1404-VІІІ, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Стаття 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначає відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.
Згідно із частиною першою статті 75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону).
Згідно із пунктом 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Аналізуючи зазначені норми, суд зазначає, що державний виконавець, як суб`єкт владних повноважень, в силу положень Основного Закону, повинен виконувати свої повноваження лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та зобов`язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання судового рішення. Прийняттю державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження мають передувати певні дії відносно боржника, послідовність яких визначена Законом № 1404-VІІІ. Лише після здійснення всіх необхідних заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, державний виконавець має можливість винести постанову про закінчення виконавчого провадження.
Як встановлено судом, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області перебувало виконавче провадження ВП № 72506439 з примусового виконання виконавчого листа № 480/6600/22, виданого 26.07.2023 Сумським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області направити на адресу ОСОБА_1 копію платіжного доручення про перерахування суми 6800 грн. по виконавчому листу № 480/3969/21 від 01.02.2021 на розрахунковий рахунок на користь ОСОБА_1 .
Відтак, для висновку державного виконавця про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ (виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) є отримання доказів направлення Управлінням соціального захисту населення Конотопської міської ради на адресу ОСОБА_1 платіжного доручення про перерахування суми 6800 грн. по виконавчому листу № 480/3969/20 від 01.02.2021 на розрахунковий рахунок на користь ОСОБА_1 .
У контексті наведеного суд враховує, що абзацом двадцять сьомим пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів, розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).
З аналізу зазначеної норми вбачається, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв`язку, проте він не дає можливості перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача.
Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв`язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.
З огляду на викладене, належним доказом направлення платіжного доручення про перерахування суми 6800 грн. на адресу ОСОБА_1 є копія поштової квитанції з описом вкладення, в якому перелічені всі документи, які надсилаються одержувачу.
У матеріалах виконавчого провадження № 72506439, наданого відповідачем до суду, міститься лист Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради від 15.01.2024 № 09-08/173 (зареєстр. 05.02.2024 №942/06.119), в якому зазначено про виконання боржником постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі № 480/6600/22 (зв. бік а.с. 29).
У додатках до вказаного листа зазначено копію поштових документів, що підтверджують фактичне виконання рішення суду на 1 арк. (а.с.30).
Однак, дослідивши копію поштової квитанції з описом вкладення, суд дійшов висновку, що з її змісту не вбачається можливим встановити перелік документів, які були направлені стягувачу та ідентифікувати відправника та отримувача поштового відправлення, оскільки копія є неякісною та нечитабельною.
Відтак, на переконання суду, державний виконавець, приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження на підставі лише отриманої від Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради неякісної копії поштової квитанції з описом вкладення, яка не містила інформації щодо змісту відправлення, не мав жодних належних та достатніх доказів на підтвердження фактичного виконання рішення суду у справі № 480/6600/22.
Водночас, суд вважає, що відповідач, отримавши копію поштових документів, не був позбавлений можливості з урахуванням наданих повноважень, передбачених пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VІІІ надіслати боржнику лист про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем у спірних правовідносинах не було вжито всіх можливих та необхідних заходів щодо виконання судового рішення та не було правових підстав для закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Разом з тим, доводи позивача щодо невідповідності платіжного доручення вимогам Правил, встановлених Національним стандартом ДСТУ 4163:2020 "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів" не стосуються предмету доказування, відповідно не впливають на висновки, яких дійшов суд в цій справі.
Проте ці доводи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25.03.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП № 72506439 з примусового виконання виконавчого листа № 480/6600/22, виданого 26.07.2023 Сумським окружним адміністративним судом, прийнята не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто не відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправною та підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання щодо розподілу судових витрат у даній справі щодо судового збору не вирішується.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради про визнання протиправним та скасування постанови задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження від 25.03.2024 ВП № 72506439.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко