Справа № 440/2317/24
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/2317/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 05 від 31.01.2023 року щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в Старомихайлівському психоневрологічному інтернаті з 01.04.2000 року по 31.01.2013 року (що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 та №2); зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та зарахування до пільгового стажу та заробітної плати періоду роботи з 01.04.2000 року по 31.01.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що спеціальний трудовий стаж, набутий в Старомихайлівському психоневрологічному інтернаті з 01.04.2000 року по 31.01.2013 року, підтверджується даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, та записами у трудовій книжці НОМЕР_1 від 28.05.1987 року. Вважає протиправними дії пенсійного фонду щодо відмови у призначенні пенсії та неврахуванні до її пільгового стажу періоду роботи в Старомихайлівському психоневрологічному інтернаті з 01.04.2000 року по 31.01.2013 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.04.2024 року Головним управлiнням Пенсiйного фонду України у Львівській областi надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначав, що за доданими до заяви документами, вік позивачки становить 55 років 01 день, страховий стаж становить 37 років 10 місяців 08 днів, пільговий стаж за Списком № 1 становить 01 місяць, за Списком № 2 - 2 роки 01 місяць. Оскільки обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списками № 1 та № 2 на підприємствах, що розташовані на тимчасово непідконтрольних українській владі території та перереєструвались на території, яка контролюється українською владою, спеціальний стаж може підтверджуватись наявними даними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. До пільгового стажу позивачки не зараховано період роботи в Старомихайлівському психоневрологічному інтернаті з 01.04.2000 року по 31.01.2013 року.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 08.01.2024 року ОСОБА_1 подала заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (за списком №2).

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 08.01.2024 року розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішенням від 16.01.2024 року № 05 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 08.01.2024 року в розмірі 3138,57 грн.

На заміну рішення про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 05 від 31.01.2023 року.

Позивач не погодилась із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії № 05 від 31.01.2023 року та оскаржила його до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У преамбулі Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно із статтею 2 Закону №1788-XII за цим Законом призначаються трудові пенсії, до яких відносяться пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

У силу пункту "б" статті 13 Закону №1788-XII в редакції Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Також частиною першою статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій") /надалі - Закон №1058-IV/ передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За змістом пункту 2 частини другої цієї статті, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзаців 1, 2, 4 п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, з викладених правових норм вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність у особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 встановлено, що 01 квітня 2000 року позивача переведено на посаду санітарки палатної в Старомихайлівському психоневрологічному інтернаті; 01 листопада 2002 року посада перейменована на молодшу медичну сестру палатну; 30 жовтня 2007 року посаду перейменовано на молодша медична сестра; 31 січня 2013 року позивача звільнено з роботи за власним бажанням.

Згідно виписки з наказу № 107 від 30.10.2002 року, яка є вкладишем до трудової книжки позивача, згідно Списку № 2 проведена атестація робочих місць середнього та молодшого медперсоналу.

Відповідно до п. "в" розділу XXIV "Установи охорони здоров`я і соціального забезпечення" Списку № 2 постанови КМУ від 11.03.1994 № 162 визначено, що його дія поширюється на робітників, які безпосередньо обслуговують хворих: у психіатричних (психоневрологічних) лікувально-профілактичних установах і відділеннях будинків дитини: молодший медичний персонал (2260000в); середній медичний персонал (2260000в).

Згідно з п. 24в розділу XXIV "Охорона здоров`я та соціальна допомога" Списку № 2 постанови КМУ від 16.01.2003 № 36 визначено, що його дія поширюється на працівників, які безпосередньо обслуговують хворих у психіатричних (психоневрологічних) лікувально-профілактичних закладах (відділеннях), будинках дитини - молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині, молодші спеціалісти з медичною освітою.

Таким чином, роботи на посаді санітарки палатної, молодшої медичної сестри в Старомихайлівському психоневрологічному інтернаті належать до стажу роботи позивача, що дає право на призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Також, суд зазначає, що за висновками Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років. Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день на зазначених посадах, та інших доказів, які підтверджували б невиконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірні періоди, до суду не надано.

Також, період роботи позивача з 01.04.2000 року по 31.01.2013 року в Старомихайлівському психоневрологічному інтернаті підтверджується відомостями про трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб та індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Враховуючи наведене, суд вважає безпідставним незарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періоду її роботи з 01.04.2000 року по 31.01.2013 року за списком № 2.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 05 від 31.01.2023 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 01.04.2000 року по 31.01.2013 року в Старомихайлівському психоневрологічному інтернаті до пільгового стажу за Списком №2 та повторно розглянути її заяву про призначення пенсії від 08.01.2024 року з урахуванням висновків суду.

Отже, позовні вимоги належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії № 05 від 31.01.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 01.04.2000 року по 31.01.2013 року в Старомихайлівському психоневрологічному інтернаті до пільгового стажу за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 08.01.2024 року з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Головуючий суддя А.Б. Головко