Справа № 140/34253/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/34253/23 пров. № А/857/4234/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду про залишення позову без розгляду (головуючий суддя Лозовський О.А.), ухвалену у відкритому судовому засіданні м.Луцьк 08 січня 2024 року, повне судове рішення складено 10 січня 2024 року, у справі №140/34253/23 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до державного виконавця Рожищенського ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мельничука В`ячеслава Анатолійовича про визнання протиправними дій, скасування постанов та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

21.11.2023 Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до державного виконавця Рожищенського ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мельничука В`ячеслава Анатолійовича, просив: визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Рожищенського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельничука В.А. щодо стягнення з ОСОБА_2 виконавчого бору в сумі 142688,94 грн; визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 22.09.2022 ВП №69907340; визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2022 ВП №70475818 про стягнення виконавчого збору; зобов`язання старшого державного виконавця Рожищенського ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельничука В.А. вчинити дії щодо зняття арештів з рахунків, майна та розшуку майна ОСОБА_1 .

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року позов залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено дотримання строку звернення до суду. Суд першої інстанції заначив, що ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження не підміняє собою дати з якої позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення своїх прав. Суд першої інстанції вказав, що ознайомлення позивача із виконавчими провадженнями про стягнення виконавчого збору в користь держави, що відкриті Рожищенським відділом ДВС 06.12.2022 свідчить помітка на обкладинці виконавчого провадження №70475818 від 06.12.2022 «отримав 06.12.2022 р. ОСОБА_1 » та підпис позивача. Також суд зазначив, що позивачем неодноразово надавались пояснення про відтермінування стягнення виконавчого збору у зв`язку з відсутністю коштів від 06.12.2022 та від 25.04.2023. Суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на 06.12.2022 позивачу було відомо про наявність постанов про стягнення виконавчого збору від 22.09.2022 ВП №69907340 та про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2022 ВП №70475818 про стягнення виконавчого збору. Окрім того суд зауважив, що скріншот з екрану монітора з інформацією з АСВП про ознайомлення з оскаржуваними постановами 15.11.2023 до уваги не приймає, оскільки такий доказ спростовується матеріалами справи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 08 січня 2023 року та направити справу для продовження розгляду справи. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б доводили факт ознайомлення позивача з постановами від 22.09.2022 ВП№69907340 про стягнення виконавчого збору та про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2022 №70475818. Скаржник зазначає, що постанови від 22.09.2022 ВП№69907340 про стягнення виконавчого збору та про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2022 №70475818 не надсилалися на адресу позивача. Скаржник зазначає, що про існування постанов про стягнення виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження йому стало відомо 14.11.2023 року. Скаржник вказує, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо доведення до відома позивача про наявність постанов від 22.09.2022 ВП№69907340 про стягнення виконавчого збору та про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2022 №70475818.

Враховуючи положення статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 позовну заяву залишено без руху для усунення виявлених недоліків шляхом подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску разом, а також докази, які підтверджують дату та час ознайомлення з оскаржуваними постановами; копію позовної заяви з належним чином завіреними документами для вручення відповідачу.

На виконання вимог вказаної ухвали, позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду від 20.12.2023 яка мотивована, що постанова від 22.09.2022 ВП №69907340 про стягнення виконавчого збору на адресу ОСОБА_1 органом виконавчої служби не скеровувались. Позивач у справі №140/34253/23 дізнавався про існування оскаржуваної постанови, перевіривши інформацію про виконавче провадження в АСВП (автоматизована система виконавчого провадження), що було відкрите 22.09.2022 Рожищенським ВДВС у Луцькому районі за номером 69907340 з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області №903/70/21-1 від 11.05.2021 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Волинь-зерно-продукт» 1 426 889,00 грн. ОСОБА_1 вказав, що одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження №69907340, була винесена постанова про стягнення виконавчого збору на суму 142 688,94 грн від 22.09.2022 ВП №69907340, яка не доводилась до відома боржника державним виконавцем, тому ФОП ОСОБА_1 і не знав про її існування. Факт ознайомлення з даною постановою підтверджується скріном сторінки АСВП від 15.11.2023 15:47 год, де під номер 4 міститься постанова про стягнення виконавчого збору від 22.09.2022 ВП №69907340, який є єдиним можливим варіантом підтвердити дату ознайомлення з постановою від 22.09.2022 ВП №69907340.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.12.2022 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін суддею одноособово, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України, та призначено судове засідання у справі на 16:00 год. 04 січня 2024 року. При цьому зазначено, що питання щодо дотримання строку звернення до суду з даним позовом буде вирішено судом в ході розгляду справи по суті.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали від 08 січня 2024 року, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з частиною 1 статті 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина 2 статті 169 КАС України).

Отже, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом, з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. В ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Згідно з частиною 13 статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (частина 15 статті 171 КАС України).

Статтею 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.

В доводах апеляційної скарги скаржник вказує, що дізнався про існування оскаржуваних постанов дізнався 14.11.2023 з відомостей АСВП.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідний правовий висновк, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України.

Як вбачається, з матеріалів справи (а.с.45), зокрема, витягу про хід виконавчого провадженні, в такому зазначено номер за АСВП: 70475818, мається покликання на постанову №69907340 від 22.09.2022, яка видана Рожищенським ДВС, зазначено відомості про боржника ОСОБА_1 , категорію та суми стягнення 142688,94 грн., дату відкриття виконавчого провадження 06.12.2022, з зазначенням «отримав 06.12.2022 р. ОСОБА_1 » та підпис позивача.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що позивачу стало відомо 06.12.2022 про наявність постанов про стягнення виконавчого збору від 22.09.2022 ВП №69907340 та про відкриття виконавчого провадження №70475818 від 06.12.2022 про стягнення виконавчого збору, що виведене в окреме виконавче провадження, ґрунтується на фактичних обставинах та досліджених судом доказах.

Окрім того, факт обізнаності позивача про наявність оскаржуваних постанов, підтверджують надані ним заяви та пояснення про відтермінування стягнення виконавчого збору у зв`язку з відсутністю коштів від 06.12.2022 та від 25.04.2023.

Таким чином, апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що йому стало відомо про наявність оскаржуваних постанов від 22.09.2022 №69907340 та від 06.12.2022 №.11.2023 з відомостей АСВП та під час блокування банківських рахунків позивача.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Окрім того, як правильно встановив суд першої інстанції, та спростовує доводи позивача про необізнаність існування оскаржуваних постанов, 22.06.2023 боржник (позивач) у виконавчих провадженнях про стягнення виконавчого збору в користь держави звернувся із скаргою на дії державного виконавця до Господарського суду Волинської області про скасування постанови старшого Рожищенського ДВС від 06.12.2022 про відкриття виконавчого провадження №70475818 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору та зобов`язання вчинити дії щодо зняття арешту з рахунків, майна та розшуку майна ОСОБА_1 та ухвалою Господарського суду від 18.07.2023 провадження у справі закрито у зв`язку непідсудністю такої господарському суду.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем пропущений встановлений пунктом першим частини другої статті 287 КАС України десятиденний строк звернення до суду з цим позовом.

Також суд апеляційної інстанції зауважує, що з моменту, коли позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, та до моменту звернення позивача з даним позовом до суду пройшло близько одного року.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

За таких обставин, з врахуванням статті 316 КАС України, прецедентної практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції, правильно встановлено обставини справи та додержано норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року у справі №140/34253/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко