Справа № 260/3558/23
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/3558/23 пров. № А/857/3481/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара Я.В.,

за участю секретаря Пославського Д.Б.,

представника апелянта Чубелка О.Ю.,

представника відповідача Опаленик М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року (ухвалене головуючим суддею Микуляк П.П. о 10 год. 09 хв. у м. Ужгород, повне судове рішення складено 28 грудня 2023 року) у справі № 260/3558/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправними з моменту прийняття та скасувати накази:

п. 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 17.04.2023 № 951 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області»;

наказ начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 17.04.2023 № 70 о/с «По особовому складу» відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» звільнити зі служби в поліції за п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0153225), інспектора відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 18 квітня 2023 року;

поновити ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) на посаді інспектора відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 18.04.2023;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 (0153225) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 18.04.2023 по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі;

допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) на посаді інспектора відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області;

допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що порушень Дисциплінарного статуту Національної поліції України, які б слугували причиною звільнення не вчиняв, дисциплінарна комісія діючи протиправно не взяла до уваги пояснення позивача, а службове розслідування проводилося поверхнево, на підставі наведеного вважає вказаний наказ протиправним, просив позов задовольнити в повному обсязі

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів правомірність видачі оскаржуваних наказів на момент їх прийняття.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та в прийняти нове, яким задовольнити позов.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що суд відмовляючи в задоволенні позову не враховано характер проступку, обставини за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача, заперечив проти задоволення апеляційної скарги та надав пояснення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 08.11.2022 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Закарпатського окружного адміністративного суду, яким просив:

скасувати пункт 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 26.10.2022 № 2089 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області»;

наказ начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 28.10.2022 № 196 о/с «По особовому складу» що стосується його звільнення зі служби в поліції.

09.11.2022 рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/4677/22 (суддя Гаврилко С.С.) позов задоволено частково та поновлено на службі в поліції ОСОБА_1

14.12.2022 Наказом ГУНП в Закарпатській області № 229 о/с виконано поновлення позивача на службі в поліції.

31.01.2023 за скоєння дисциплінарного проступка позивача було відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 31.01.2023 № 298 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області» притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення неповної службової відповідності (Наказ № 298 оскаржувався позивачем в Закарпатському окружному адміністративному суді у справі № 260/810/23 суддя Луцович М.М. рішенням суду відмовлено в задоволенні позовних вимог, рішення по даній справі набрало законної сили).

17.04.2023 позивача було відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 17.04.2023 № 951 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області» фактично повторно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та за систематичне порушення службової дисципліни, вимог Дисциплінарного статуту позивача звільнено зі служби в поліції ( а.с. 115).

03.05.2023 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі 260/4677/22 Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 скасовано (скасовано і накази в частині поновлення позивача на посаді в органах поліції).

12.05.2023 Наказом ГУНП в Закарпатській області № 86 о/с (а.с.43) було виконано Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 - скасовано Накази в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді в органах поліції.

Цим же Наказом № 86 о/с (а.с.43) було скасовано і Наказ ГУНП в Закарпатській області від 17.04.2023 № 951 (пункт) в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та Наказ (пункт) ГУНП в Закарпатській області від 17.04.2023 №70 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» за п.6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту НПУ), які є предметом розгляду у даній справі за № 260/3558/23.

Отже позивач був звільненим з органів поліції з 28.10.2022 відповідно до Наказу ГУНП в Закарпатській області 28.10.2022 № 196 о/с, який станом на момент розгляду даної справи скасований.

На переконання суду відповідач повинен належним чином та у законний спосіб самостійно відреагувати на скасування постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 у справі 260/4677/22 та надати оцінку наказу № 86 о/с (а.с.43), оскільки згаданий наказ не являється предметом даної справи, однак може впливати на права та обов`язки позивача.

09.11.2023 Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (справа № 260/4677/22) задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_1 та скасував постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 у справі 260/4677/22 та направив справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

19.12.2023, тобто до винесення судом першої інстанції рішення у справі № 260/3558/23, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 у справі № 260/4677/22 без змін.

Позивач вважаючи спірні накази протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадянам згідно з ст. 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

Загальні правові засади і гарантії здійснення громадянами України свого конституційного права на працю визначає Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону № 580-VIII призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у ст. 47 вказаного Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 ст. 18 цього ж Закону, визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до 19 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Законом України «Про Дисциплінарний Статут Національної поліції України» (далі - Закон № 2337-VIII).

В розумінні ч. 1 ст. 1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з ч. 2 цієї статті службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

За ч. 3 ст. 1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно ст. 12 Закону № 2337-VIII дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом (ч. 3 ст. 11 Закону № 2337-VIII).

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Закону № 2337-VIII).

Враховуючи зазначені вище приписи можна дійти висновку, що недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника можуть застосовуватись заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів Національної поліції.

Відповідно до розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. Абзацами першим, другим пункту 1, шостим пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Тобто, законодавством встановлено підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку та недотримання поліцейським зазначених вище вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Згідно з ст. 14 Закону № 2337-VIII службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 16 Закону № 2337-VIII).

Згідно з ч. 3 ст. 19 Закону № 2337-VIII під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Звільнення поліцейського із служби в поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок №893).

Розділом ІІ Порядку № 893 визначено підстави для проведення службового розслідування.

Так, відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктами 2, 4, 5 Розділу VI Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення. В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні. У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що під час проведення службового розслідування до дисциплінарної комісії надійшли відомості, що 03.04.2023 екіпажом мобільної групи на затвердженому керівництвом ГУНП у плані - завданні (реєстр. № 495/106/32-2023 від 03.04.2023) автомобілі «BMW», здійснено виїзд до місця дислокації стаціонарного посту поліції «Ужок» з метою вивчення ефективності роботи поліцейськими Ужгородського РУП, залученими до складу добового наряду на посту, якості проведення перевірок автотранспорту, його водіїв та пасажирів, які здійснюють перетин поста в напрямках виїзду / в`їзду на територію Закарпатської області. Відповідно приписів вказаного вище плану - завдання, (у салоні транспортного засобу на задньому сидінні) було розміщено автоматичну зброю (АКСУ), яка перебувала у візуально доступному місці.

Аналіз зібраних під час службового розслідування матеріалів засвідчив, що в 15:00 год. 03.04.2023 екіпаж мобільної групи на транспортному засобі «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 перетнув територію поста поліції «Ужок» у напрямку Львівської області та в 15:40 год. цього ж дня заїхав на територію Закарпатської області. При перетині території поста в обидві сторони перевірка автомобіля, документів пасажирів та багажу поліцейськими наряду належним чином не здійснювалася, що в свою чергу дало змогу екіпажу мобільної групи два рази безперешкодно провести через територію поста автоматичну зброю, при цьому перевірку неналежним чином здійснив працівник ОСОБА_2 .

Дисциплінарною комісією також було здобуто відомості, що відповідно до встановленого ОСОБА_2 як старшим поліцейського наряду, внутрішнього розподілу часу несення служби на 15:00 год. 03.04.2023 перебувати на вулиці та забезпечувати прикриття, здійснювати перевірку транспортних засобів, водіїв, пасажирів та багажу, мав ОСОБА_1 , при цьому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходилися в приміщенні поста, відведеному для відпочиваючої зміни наряду поліції.

Факт не визнання позивачем випадків недобросовісного виконання ним функціональних обов`язків та порушення службової дисципліни під час несення 03.04.2023 служби на стаціонарному посту поліції «Ужок» дисциплінарною комісією спростовано відомостями, отриманими під час службового розслідування у поясненнях поліцейських ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (пояснення вказаних поліцейських додані до матеріалів).

Крім цього, дисциплінарною комісією надіслано запит від 04.04.2023 за № 498/106/32-2023 начальнику 7-го ІНФОРМАЦІЯ_1 на отримання матеріалів архівованих відеозаписів з камер відеоспостереження, які встановлені на контрольно- режимному пункті «Ужок» на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Згідно отриманої 10.04.2023 за № 498/106/32-2023 інформації на оптичному електронному носію - диску опрацювання запитуваних відеофайлів, дисциплінарною комісією було встановлено перебіг подій 03.04.2023 на посту «Ужок» та встановлено, що ОСОБА_1 у період з 15:00 по 17:00 цього ж дня жодного разу не здійснив перевірку транспортних засобів та водіїв, що перетинали межі поста, при цьому перебував у місці для відпочинку, самоусунувшись від несення служби.

Щодо іншого порушення то колегія суддів зазначає таке. Дисциплінарною комісією ГУНП в Закарпатській області було встановлено, що екіпажом постійно діючої мобільної групи підтримки та контролю управління головної інспекції ГУНП в Закарпатській області утвореної наказом ГУНП від 05.01.2023 №27, 15.03.2023 здійснено виїзд до Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області з метою реалізації заходів контролю за дотримання поліцейськими дисципліни та законності під час несення служби в складі добових нарядів.

Перевіркою порядку несення служби пішим патрульним нарядом, у складі інспектора відділу превенції Ужгородського РУН старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Ужгородського РУП лейтенанта поліції ОСОБА_6 з`ясовано, що відповідно до затвердженого керівництвом районного управління поліції плану-розстановки піших патрульних нарядів від 14.03.2023, зазначеним вище поліцейським визначено маршрут патрулювання території залізничного вокзалу та прилеглої до неї вулиці Станційної в м. Ужгороді.

Під час проведення службового розслідування до дисциплінарної комісії надійшли відомості, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в період з 00:45 год. до 02:15 год. 15.03.2023 патрулювання визначеної території не здійснювали, охорону публічного порядку під час прибуття о 02:05 год. 15.03.2023 на перон вокзалу пасажирського потягу № 749, сполученням «Київ Ужгород», не забезпечили, натомість перебували в кімнаті для відпочинку, розміщеній в залі для очікування потягів Залізничного вокзалу по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

У ході проведення службового розслідування членами дисциплінарної комісії, з метою встановлення всіх обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, було запропоновано надати пояснення ОСОБА_1 , який у своєму поясненні зазначив, що 14.03.2023, спільно з ОСОБА_6 , приступили до несення служби в складі пішого патрульного наряду Ужгородського РУП за визначеним маршрутом патрулювання території залізничного вокзалу та прилеглої до нього вул. Станційної в обласному центрі.

Крім цього, у своєму поясненні ОСОБА_1 додав, що прибувши на маршрут патрулювання ним, як старшим наряду, режим несення служби в денний та нічний час розроблено не було, тому час перебування в кімнаті для відпочинку, розміщеній в залі для очікування потягів Залізничного вокзалу по вул. Станційній, що в місті Ужгороді, ним був обраний на свій власний розсуд.

Однак, в цей же період на залізничному вокзалі прибув пасажирський поїзд Київ -Ужгород. А відтак, поліцейськими не було здійснено відповідно перевірку підозрілих осіб, що прибувають на потязі, що призвело до неналежного виконання покладених обов`язків під час патрулювання вокзалу. Пояснення позивача про його відлучення у вказаний час для відпочинку свідчить про неналежну організацію робочого часу під час патрулювання.

Крім того, начальником сектору моніторингу Ужгородського РУП майором поліції ОСОБА_7 на інструктажі та під час перевірки було наголошено на дотриманні поліцейськими на маршруті патрулювання мір особистої безпеки, правил застосування вогнепальної зброї, спецзасобів, обов`язковому забезпеченні охорони публічного порядку під час відправлення та/або прибуття на перон залізничній станції пасажирських потягів, перевірці документів у осіб, які викликають оперативний інтерес, здійсненні інших заходів передбачених чинним законодавством.

Щодо проходження у грудні 2022 року та січні 2023 року позивачем щомісячного тестуванні рівня знань з професійної підготовки з використанням Інформаційно- комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», то суд встановив що таке, не відбулося з різних причин, однак суд першої інстанції вірно спростував позицію позивача, що таке не відбувалося по причині відсутності доступу до «особистого кабінету» та неповідомленні його чи невчасному повідомленні позивача кадровою службою про необхідність такого проходження, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які матеріали, які б підтверджували позицію позивача.

Визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності. До того ж закон не встановлює необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого. Відтак, виходячи з фактичних обставин скоєних проступків та особи порушника, начальник ГУНП в Закарпатській області може застосувати до нього стягнення у межах компетенції, виходячи із обставин справи.

Колегія суддів поділяє твердження суду першої інстанції, що обтяжуючою обставиною вчинення дисциплінарних проступків поліцейськими є те, що на всій території України діє період воєнного стану. Військовослужбовці Збройних Сил України, Національної гвардії України, співробітники Національної поліції України та інших підрозділів в зонах прямого зіткнення з ворогом чинять опір збройній агресії російської федерації ціною свого життя та здоров`я. Працівники поліції, які забезпечують публічну безпеку та правопорядок в Закарпатській області, в цей період, як ніколи повинні дотримуватися вимог нормативно - правових актів, законодавства, що регламентує діяльність Національної поліції України.

Враховуючи наведене вище, апеляційний вважає, що наказ про звільнення позивача зі служби в поліції є правомірним і таким, який ґрунтується на основі достовірних та належних доказів про порушення позивачем службової дисципліни, яке має наслідком звільнення зі служби, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відтак, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 260/3558/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 15 квітня 2024 року