Справа № 500/151/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/151/24

17 квітня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі, відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі, відповідач-3), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі, відповідач-4), в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області №65 від 03.08.2023, Головного управління Пенсійного фонду України Львівській області за №65 від 19.10.2023, Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві за №65 від 04.12.2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди із 02.09.1982 по 04.07.1984, із 22.10.1984 по 04.12.1985, із 09.12.1985 по 31.12.1998 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня виповнення пенсійного віку - з 23.02.2023.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню спірні рішення відповідачів щодо відмови у призначенні пенсії за віком. Просить врахувати, що позивач надала відповідачу свою трудову книжку НОМЕР_1 , яка містить повну інформацію щодо її трудової діяльності, у тому числі й за періоди роботи із 02.09.1982 по 04.07.1984, із 22.10.1984 по 04.12.1985, із 09.12.1985 по 31.12.1998 року, що сумарно складає 16 років і 9 днів страхового стажу. Вказує, що період своєї трудової діяльності, відображений у трудовій книжці, позивач також підтвердила архівною довідкою виданою Шахівською сільською військовою адміністрацією Покровського району Донецької області яку відповідач відмовився прийняти до уваги пославшись на помилці у прізвищі позивачки. На думку позивача, підставою для призначення за віком є відповідний стаж роботи особи, а не дотримання усіх формальних при заповненні працедавцями трудових книжок чи складанні бухгалтером інших документів, натомість недоліки записів у трудовій книжці та в довідках, не можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у книжці чи довідці. До того ж, на переконання позивача, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реал конституційного права на соціальний захист; позивач не може нести відповідальність за правильність, повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудових книжок, внутрішньої документації підприємства.

Ухвалою суду від 15.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачам встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що трудова книжка позивача відповідного запису про виправлення прізвища не містить. Разом з тим, наголошує, що пунктом 26 Порядку № 637 передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Зазначає, що до заяви на призначення пенсії відповідного рішення про встановлення юридичного факту позивачем не надано. Відтак, зауважив, що загальний страховий стаж позивача, за наслідками розгляду поданих документів, склав 25 років 01 місяць 28 днів, що є недостатнім для призначення пенсії

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову повністю. Вказав, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний помер, трудова книжка, диплом, уточнюючі довідки) загальний страховий стаж складає 25 років 1 місяць 28 днів, що не достатньо для призначення пенсії. До загального страхового стажу не враховано періоди роботи згідно: трудової книжки (на титульній сторінці вбачається виправлення в ІІГБ та в даті народження); довідки від 20.11.2023 №12.05.-19/226 (зазначено не повністю ПІБ, відсутня довідка про реорганізацію підприємства). Враховуючи вищезазначене, вважає, що позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову повністю. Вважає, що зарахувати періоди роботи згідно трудової книжки не вбачається за можливе, оскільки на титульній сторінці виправлене прізвище власника та не завірено належним чином. Також, вказує, що не зараховано період роботи з 09.12.1985 по 31.12.2003 згідно довідки №12.05-19/193 від 06.10.2023, оскільки зазначене в тексті документу прізвище особи " ОСОБА_2 ", не відповідає паспортним даним " ОСОБА_3 ". Відтак, вважає, що оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії відповідно до Закону №1058, відтак відсутні підстави для призначення пенсії.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову повністю. Вважає, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу позивачки не може бути зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 (на титульній сторінці міститься виправлення в ПІБ та в даті народження). Також, до стажу позивачки не може бути зараховано періоди роботи згідно з довідкою від 20.11.2023 №12.05.-19/226 (зазначено не повністю ПІБ, відсутня довідка про реорганізацію підприємства). Також. наголошує на тому, що нарахування та виплата пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. У такому випадку суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в яких підтримав позовні вимоги, просить задовольнити даний позов повністю.

Судом встановлено, що позивач взята на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 28.07.2023 за №6104- (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ).

04.08.2023 звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Оскільки позивачем долучено до позовної заяви Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №65 від 11.08.2023, суд вважає правильною дату оскаржуваного рішення 11.08.2023, а не 03.08.2023, як про це зазначено у прохальній частині позовної заяви.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №65 від 11.08.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Зокрема, зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки, оскільки на титульній сторінці наявне виправлення у прізвищі.

13.10.2023 позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Після цього, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №65 від 19.10.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці виправлено прізвище власника та не завірено належним чином. Для зарахування необхідно долучити уточнюючі довідки про періоди роботи, видані на підставі первинних документів; період роботи з 09.12.1985 по 31.12.2003, згідно довідки №12.05.-19/193 від 06.10.2023, оскільки зазначене в тексті документу прізвище особи ОСОБА_2 не відповідає паспортним даним ОСОБА_3 . Відповідно до Постанови КМУ №637 від 12.08.4993 "Про затвердження Порядку підтвердження Порядку наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у випадку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документах, що підтверджують трудовий стаж, не збігаються з ім`ям. по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено в судовому порядку; страховий стаж зараховано згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Згідно пункту 2 статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В подальшому, 01.12.2023 позивач звернулась із заявою до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №65 від 04.12.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Відповідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний номер, трудова книжка, диплом, уточнюючі довідки), загальний страховий стаж складає 25 років 01 місяць 28 днів, що не достатньо для призначення пенсії. До загального страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки (на титульній сторінці вбачається виправлення ПІБ та в даті народження); довідки від 20.11.2023 №12.05.-19/226 (зазначено не повністю ПІБ, відсутня довідка про реорганізацію підприємства).

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідачів, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до положень ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону № 1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Закону № 1058-IV.

Так, згідно з ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю (ч. 2 ст. 56 Закону № 1788-XII).

Статтею 62 Закону № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній" (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Також згідно із ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. А необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Подібний висновок відображений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 року у справі № 588/647/17.

Суд звертає увагу на тому, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому їх не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірних періодів роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Періоди роботи позивача з 02.09.1982 по 04.07.1984, з 22.10.1984 по 04.12.1985, з 09.12.1985 по 14.06.2009 року підтверджуються записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , що видана 29.12.1981.

Суд враховує, що вказані вище записи засвідчені печатками підприємств та підписами уповноваженою особою.

До того ж, позивачем з метою підтвердження страхового стажу було подано архівну довідку Шахівської сільської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 06.10.2023 №12.05-19/193 про заробітну плату, кількість відпрацьованих людиноднів позивача за період роботи з 1985 по 2009 роки.

При цьому, у спірному випадку, відповідачами відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, оскільки: на титульній сторінці наявне виправлення у прізвищі; виправлено прізвище власника та не завірено належним чином; не зараховано період роботи з 09.12.1985 по 31.12.2003, згідно довідки №12.05.-19/193 від 06.10.2023, оскільки зазначене в тексті документу прізвище особи ОСОБА_2 не відповідає паспортним даним ОСОБА_3 .

Суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Подібна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 року у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 року у справі № 638/18467/15-а.

Відтак, на думку суду, дії відповідачів щодо не зарахування стажу лише через формальні неточності є протиправними.

Слід також зазначити, що суд не уповноважений встановлювати наявність чи відсутність всіх підстав для призначення чи відмови у призначенні пенсії, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Разом з тим, на думку суду, у спірному випадку відповідачі не перевірили записи у трудовій книжці позивача, натомість не зарахували спірні періоди роботи позивача без обґрунтованих підстав, пославшись лише на формальні неточності у записах.

Наведене свідчить про те, що територіальні органи Пенсійного фонду формально та без детального з`ясування обставин та документів поданих позивачем для призначення пенсії, прийняли рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії, що у контексті частини другої ст.2 КАС України свідчить про протиправність оскаржуваних рішень та необхідність їх скасування.

Крім цього, вирішуючи даний спір по суті, суд звертає увагу на тому, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відтак, у сукупності наведених вище обставин, на переконання суду, у спірному випадку належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві повторно розглянути заяву позивача від 01.12.2023 про призначення пенсії за віком, прийнявши відповідне рішення, з врахування правових висновків, зазначених судом у рішенні.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області №65 від 11.08.2023, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за №65 від 19.10.2023, Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві за №65 від 04.12.2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м.Києві повторно розглянути заяву позивача від 01.12.2023 про призначення пенсії за віком, прийнявши відповідне рішення, з врахування правових висновків, зазначених судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 302 (триста дві) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 302 (триста дві) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 302 (триста дві) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві на користь ОСОБА_1 302 (триста дві) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 17 квітня 2024 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження:майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001 ),

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, 49094 ),

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження:вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016 ),

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.