Справа № 260/1209/24
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2024 року м. Ужгород№ 260/1209/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Центральної військово-лікарської комісії про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2024 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України в особі Центральної військово-лікарської комісії (03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6, ), яким просить суд: "1. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України в особі Центральної військово-лікарської комісії оформлене протоколом № 5132 від 11.12.2023 року в частині порушення процедури щодо не розгляду документів колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 з метою визначення причинного зв`язку каліцтва (проведеної 17.06.1966 року хірургічної операції на діву нирку) яке він отримав під час перебування за наказом командира в/ч НОМЕР_2 Закавказького ВО № 29 від 01.02.1966 року у період лютий-липень 1966 року (включно) у службовому відрядженні в/у 01443 м. Лагодехі на території іншої держави Грузії колишнього Союзу РСР; 2. Зобов`язати Міністерство оборони України в особі Центральної військово-лікарської комісії (03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6, ) повторно розглянути документи колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з метою визначення причинного зв`язку каліцтва (проведеної 17.06.1966 року хірургічної операції на діву нирку), яке він отримав під час перебування за наказом командира в/ч НОМЕР_2 Закавказького ВО № 29 від 01.02.1966 року у період лютий-липень 1966 року (включно) у службовому відрядженні в/у 01443 м. Лагодехі на території іншої держави Грузії колишнього Союзу РСР, результат розгляду яких у відповідності до пункту 21.3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України№ 402 від 14.08.2008 року оформити протоколом за формою наведеною в додатку 19 до цього Положення, даний оформлений протокол невідкладно надати ОСОБА_1 .".

06 березня 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, якою розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) викликом учасників справи.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року було витребувано докази.

Із вказаними позовними вимогами позивач звернувся до суду оскільки вважає протиправною бездіяльність відповідача, в частині порушення процедури щодо не розгляду його документів з метою визначення причинного зв`язку каліцтва (проведеної 17 червня 1966 року хірургічної операції на діву нирку), яке він отримав під час перебування за наказом командира в/ч НОМЕР_2 Закавказького ВО № 29 від 01 лютого 1966 року у період лютий-липень 1966 року (включно) у службовому відрядженні в/у 01443 м. Лагодехі на території іншої держави Грузії колишнього Союзу РСР. У зв`язку із чим, просив зобовязати відповідача повторно розглянути документи колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 з метою визначення причинного зв`язку каліцтва, яке він отримав під час перебування у службовому відрядженні в/у 01443 м. Лагодехі на території іншої держави Грузії колишнього Союзу РСР.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Отже, у відповідності до статті 162 частини 6 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно зі статтею 262 частиною 5 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 4 частини 1 пункту 10 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу з 10 листопада 1963 року по 27 липня 1966 року у військовій частині НОМЕР_2 Закавказького ВО, що підтверджується анкетою запитом Хустсько Міжгірського ОМВК та архівною довідкою Центрального архіву МО Російської Федерації від 09.01.2002 року (а.с. 14 (на звороті)).

Згідно свідоцтва про хворобу №1485/638 від 07 липня 1966 року ВЛК Тбіліського ОВГ 367 встановлено діагноз сечокам`яна хвороба, стан після операції видалення каменю лівої ниркової миски. Як вбачається зі змісту вказаного свідоцтва, ВЛК Тбіліського ОВГ постановила: у відповідності до ст.63-б гр.І наказу Міністра оборони СССР за №275 від 1961 року позивача визнано непридатним у мирний час, придатним до нестройової служби у воєнний час; захворювання отримане в період проходження військової служби (а.с. 15).

Судом встановлено, що позивач 17 листопада 2023 року звернувся з заявою до Міністерства оборони України в особі Центральної військово-лікарської комісії відповідно до якого просив розглянути документи з метою визначення причинного зв`язку каліцтва (проведеної 17 червня 1966 року хірургічної операції на діву нирку), яке він отримав під час перебування за наказом командира в/ч НОМЕР_2 Закавказького ВО № 29 від 01 лютого 1966 року у період лютий-липень 1966 року (включно) у службовому відрядженні в/у 01443 м. Лагодехі на території іншої держави Грузії колишнього Союзу РСР, результат розгляду яких у відповідності до пункту 21.3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України№ 402 від 14.08.2008 року оформити протоколом за формою наведеною в додатку 19 до цього Положення (а.с.а.с. 6-8).

Розглянувши вказану заяву позивача, Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України протоколом № 5135 від 11 грудня 2023 року було вирішено постанову про причинний зв`язок захворювання за свідоцтва про хворобу №1485/638 від 07 липня 1966 року залишити без змін (а.с.а.с. 34-36).

Листом від 20 грудня 2023 року № 598/16788 позивачу засобами поштового зв`язку було надіслано витяг із вказаного протоколу (а.с. 33).

Вважаючи бездіяльністю відповідача щодо не розгляду його заяви протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України встановлено Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року (далі по тексту Положення № 402).

Так, відповідно до пункту 1.2 Положення № 402, військово-лікарська експертиза це, зокрема, установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно пунктів 21.1 -21.3 розділу ІІ Положення № 402 визначено, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

У випадку прийняття штатними ВЛК рішення про відсутність підстав для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, у розділ Х протоколу, оформленого за формою, наведеною в додатку 19 до цього Положення, заноситься відповідне рішення.

Відповідно до пункту 21.5 підпункту б Положення № 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв можуть бути прийняті в такому формулюванні: "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

Як судом було встановлено, позивач 17 листопада 2023 року звернувся з заявою до Міністерства оборони України в особі Центральної військово-лікарської комісії відповідно до якої просив розглянути документи з метою визначення причинного зв`язку каліцтва (проведеної 17 червня 1966 року хірургічної операції на діву нирку), яке він отримав під час перебування за наказом командира в/ч НОМЕР_2 Закавказького ВО № 29 від 01 лютого 1966 року у період лютий-липень 1966 року (включно) у службовому відрядженні в/у 01443 м. Лагодехі на території іншої держави Грузії колишнього Союзу РСР, результат розгляду яких у відповідності до пункту 21.3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України№ 402 від 14.08.2008 року оформити протоколом за формою наведеною в додатку 19 до цього Положення (а.с.а.с. 6-8). Зокрема, вказав на те, що йому: "… встановлено причину інвалідності "Захворювання отримане в період проходження військової служби" замість правдивої причини інвалідності "каліцтво отримане під час виконання (інших) обов`язків військової служби""

Розглянувши вказану заяву позивача, Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України протоколом № 5135 від 11 грудня 2023 року було вирішено постанову про причинний зв`язок захворювання за свідоцтва про хворобу №1485/638 від 07 липня 1966 року залишити без змін (а.с.а.с. 34-36).

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було розглянуто заяву позивача та прийнято рішення щодо поставлених у заяві позивача питаннях.

Під час розгляду справи по суті судом не встановлено порушення відповідачем процедури прийняття протоколу № 5135 від 11 грудня 2023 року.

Крім того, судом не встановлено підстав для визнання протиправної бездіяльності відповідача, в під час прийняття вказаного протоколу за результатами розгляду зави позивача.

Таким чином, суд вважає, що доводи позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Водночас право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені рішенням, дією або бездіяльністю відповідача у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Статтею 2 частиною 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що позивачем не підтверджено належними доказами факту порушення його прав та охоронюваних інтересів в межах спірних правовідносин.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України в особі Центральної військово-лікарської комісії (03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко