Справа № 480/983/24
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2024 р. Справа № 480/983/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач-1, ГУ ПФУ у Вінницькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповдіач-2, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просив:
3) зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 періоди роботи: з 23.03.1995- 30.10.2010 рік., а до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди навчання: з 01.09.1986 по 29.04.1987 рік згідно диплому НОМЕР_1 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 31.11.2023 року.
Свої вимоги мотивував тим, що відмови відповідачів у призначенні пенсії є протиправними, оскільки на момент звернення за призначенням пенсії позивачу виповнилось 55 років, страховий стаж складає 36 років 5 місяців 25 днів (з урахуванням періодів навчання), із них за Списком №2 - 15 років 7 місяців 8 днів (що є більше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах), тобто у відповідачів були всі підстави для призначення пенсії за віком позивачу на пільгових умовах.
Ухвалою суду від 13.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Крім того, вказаною ухвалою суду у відповідачів витребовувалися додаткові докази у справі, які на виконання вимог ухвали представником ГУ ПФУ в Сумській області було надано (а.с.47-77). При цьому, представник ГУ ПФУ в Сумській області відзиву на позовну заяву не подав.
Також не було подано відзиву на позовну заяву представником ГУ ПФУ у Вінницькій області.
Частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відтак, вбачається можливим розглянути справу за наявними матеріалами у справі.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 55 років, звернувся 15.12.2023 до територіального органу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №2 відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.77зворот).
Цим рішенням також визначено, що страховий стаж особи становить 35 років 9 місяців 28 днів (а.с.10).
На підставі абзацу третього пункту 1.7 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, позивач 24.01.2024 року (в межах тримісячного строку) подав виправлену довідку про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ПрАТ "Українські хлібні традиції" від 03.01.2024 №08-12/2 разом із заявою про призначення пенсії (а.с.18, 55зворот, 57зворот).
Так, за доданими документами до страхового стажу не зарахований період навчання згідно диплома НОМЕР_1 з 01.09.1976 по 29.04.1987, оскільки у дипломі відсутній підпис заступника директора училища по навчально-виробничий частині (роботі). Відповідний період можливо буде зарахувати до страхового стажу після надання уточнюючої довідки та звернення до управління.
До пільгового стажу роботи по Списку №2 не зарахований період роботи згідно пільгової довідки №08-12/2 від 03.01.2024, оскільки посада зазначена у довідці електрозварювальник 5 розряду не відповідає посаді згідно розділу 33 Постанову КМУ №36 від 16.01.2003 р. електрозварник ручного зварювання, довідка не містить підписів головного бухгалтера та начальника відділу кадрів, а довідка про те, що на підприємстві відсутні посади головного бухгалтера та начальника відділу кадрів відсутня. Також у довідці не зазначений цех (відділ) у якому працював заявник, так як атестація робочих місць проводилася по цехах відділах). В переліку наданих документів для призначення пенсії надані не всі накази про атестацію робочого місця.
Цим рішенням також визначено, що страховий стаж особи становить 35 років 9 місяців 27 днів (а.с.11, 65).
Не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 18.12.2023 та з рішенням ГУ ПФУ в Сумській області від 31.01.2024, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).
Відповідно до статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон України Про пенсійне забезпечення) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч.1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Тобто, за приписами вказаних норм обов`язковими умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зниженим віком, є досягнення відповідного віку, зайнятість протягом повного робочого дня, відповідність назви професії чи посади, за якою працювала особа, назвам, вказаним у Списку виробництві, робіт, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, чинному на період роботи працівника, атестація робочого місця у період після 21.08.1992 відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442.
Таким чином, за вказаними нормами, якщо особа на день звернення, яка досягла 55 віку, та має необхідний страховий стаж, зокрема, у цьому випадку, чоловіки, 30 років, однак, не має достатнього стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці (12 років і 6 місяців), але має не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсія на пільгових умовах може бути призначена із зменшенням пенсійного віку, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Представник ГУ ПФУ у Вінницькій області в оскаржуваному рішенні від 18.12.2023 та представник ГУ ПФУ в Сумській області в оскаржуваному рішенні від 31.01.2024 визнають, що страховий стаж позивача становить більше 35 років 9 місяців.
Суд зауважує, що згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози, тяжкої обставини або обставини, визнаної у результаті зловмисної домовленості її представника з іншою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку (частина 2 статті 78 КАС України).
Враховуючи, що відповідачі в оскаржуваних рішеннях визнали, що страховий стаж позивача складає більше 35 років 9 місяців, та, при цьому, відмови від визнання таких обставин представниками відповідачів не вказано, суд визнає такі обставини як визнані відповідачами та такими, що не підлягають доказуванню.
Втім, представник ГУ ПФУ у Вінницькій області, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 рішенням від 18.12.2023, а також представник ГУ ПФУ в Сумській області, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 рішенням від 31.01.2024, вказують, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення такої пенсії.
Зокрема, до пільгового стажу роботи по Списку №2 не зарахований період роботи згідно пільгової довідки №08-12/2 від 03.01.2024 (виданої на виправлення довідки уточнюючої довідки № 08-12/171 від 05.09.2023), оскільки посада зазначена у довідці електрозварювальник 5 розряду не відповідає посаді згідно розділу 33 Постанову КМУ №36 від 16.01.2003 р. електрозварник ручного зварювання, довідка не містить підписів головного бухгалтера та начальника відділу кадрів, а довідка про те, що на підприємстві відсутні посади головного бухгалтера та начальника відділу кадрів відсутня. Також у довідці не зазначений цех (відділ) у якому працював заявник, так як атестація робочих місць проводилася по цехах відділах).
Також, в оскаржуваних рішеннях представники ГУ ПФУ у Вінницькій області та ГУ ПФУ в Сумській області вказують, що в переліку наданих документів для призначення пенсії надані не всі накази про атестацію робочого місця, тому неможливо визначити, чи підтверджено за результатами атестації право працівників за посадою, за якою працював заявник, на призначення пенсії за Списком 2.
Однак суд не погоджується з такими висновками відповідачів та щодо відповідності посади "електрозварювальник" посаді "електрозварник ручного зварювання" вказує наступне.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За правилами п.п.1,20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок від 12.08.1993 №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій (п.20).
Тобто, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 (далі - Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих, місць за умови праці після 21.08.1992.
Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.
Як вбачається з копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 14.08.1989 (а.с.32-36), позивач з 01.02.1991 розпочав трудову діяльність в Київському хлібзаводі №11 транспортувальником 2 розряду (запис №11), 23.03.1995 - переведений в ремонтну групу електрозварювальником 3 розряду (запис №12), 01.03.1996 - позивачу присвоєно 4 розряд електрозварювальника (запис №13), 01.04.1997 - позивачу присвоєно 5 розряд електрозварювальника (запис №14), а 01.11.2010 - позивач переведений електрозварником 5 розряду (запис №15).
Так, з довідки ПрАТ "Українські хлібні традиції" про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.01.2024 №08-12/2 (а.с.18, 57зворот) вбачається, що позивач у період з 23.03.1995 по 30.10.2010 працював повний робочий день в Київському хлібзаводі №11 та виконував ручне дугове зварювання складних і відповідальних апаратів, вузлів, конструкцій і трубопроводів з різних сталей, кольорових металів і сплавів. Виконував ручне дугове зварювання відповідальних складних будівельних і технологічних конструкцій, які працюють в складних умовах. Виконував ручне дугове кисневе та плазмове різання особливо складних і відповідальних деталей з високо вуглецевих, легованих і спеціальних сталей та чавуну. Зварював відповідальні конструкції в блочному виконанні у всіх просторових положеннях зварного шва. Наплавляв дефекти відповідальних деталей машин, механізмів і конструкцій. Наплавляв особливо складні і відповідальні деталі і вузли, за п о с а д о ю електрозварювальник 5 розряду, що передбачена Списком №2, розділ 33, код КП 7212 постанови КМУ від 16.01.2003 №36. Довідкою визначено, що пільговий стаж ОСОБА_1 складає 15 років 7 місяців 8 днів. Довідка видана на підставі особової картки працівника, наказів, карт умов праці №9 1997 року, карт умов праці №1 2002 року.
Суд вказує, що Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 1 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.
Розділом XXXII Загальні професії списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, передбачалися професії газозварювальник, електрозварювальник.
Розділом XXXIII Загальні професії списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №36 від 16.01.2003, передбачалися професії:
33 електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах,
33 електрозварники ручного зварювання,
33 електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.
З огляду на вищезазначене, професія електрозварювальника (електрозварника) передбачена у всіх списках № 2.
При цьому, відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16 січня 1985 року №17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави стверджувати, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.
Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеної у постановах від 27.03.2020 у справі №607/1266/17, від 03 лютого 2021 року у справі № 453/1427/16-а.
Відтак, з огляду на вказані норми та з урахуванням висновків Верховного Суду є необґрунтованими доводи ГУ ПФУ у Вінницькій області та ГУ ПФУ в Сумській області в оскаржуваних рішеннях як на підставу для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 про те, посада електрозварювальник 5 розряду не відповідає посаді згідно розділу 33 Постанову КМУ №36 від 16.01.2003 р. електрозварник ручного зварювання.
Також суд не погоджується з посиланнями ГУ ПФУ в Сумській області у оскаржуваному рішенні від 31.01.2024 як на підставу для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 про те, що довідка про підтвердження наявного пільгового трудового стажу від 03.01.2024 №08-12/2:
- не містить підписів головного бухгалтера та начальника відділу кадрів, а довідка про те, що на підприємстві відсутні посади головного бухгалтера та начальника відділу кадрів відсутня,
- не містить зазначення цеху (відділу), у якому працював позивач, так як атестація робочих місць проводилася по цехах відділах).
Так, насамперед, варто відмітити, що згідно правової позиції висловленої Верховним Судом у постановах від 25 квітня 2019 року у справі № 336/6112/16-а та від 31 жовтня 2019 року у справі № 688/4170/16-а, від 27 березня 2020 року у справі № 607/1266/17 надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення
Як встановлено в цій справі записами трудової книжки підтверджені, що позивач з 01.02.1991 розпочав трудову діяльність в Київському хлібзаводі №11 транспортувальником 2 розряду (запис №11), 23.03.1995 - переведений в ремонтну групу електрозварювальником 3 розряду (запис №12), 01.03.1996 - позивачу присвоєно 4 розряд електрозварювальника (запис №13), 01.04.1997 - позивачу присвоєно 5 розряд електрозварювальника (запис №14), а 01.11.2010 - позивач переведений електрозварником 5 розряду (запис №15). Будь-яких виправлень чи неточностей трудова книжка не містить та такі зауваження відповідачами не вказувались.
Крім того, довідка ПрАТ "Українські хлібні традиції" про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.01.2024 №08-12/2, яка додатково надавалась позивачем, дійсно підписана арбітражним керуючим, поряд з цим в ній вказано, що посада головного бухгалтера та посада начальника відділу кадрів відсутня (а.с.18, 57зворот).
Також, як було зазначено вище, відповідно до п.20 Порядку від 12.08.1993 №637 у довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Відсутність в довідці підпису бухгалтера та начальника відділу кадрів не може бути підставою для неврахування пільгового стажу, оскільки позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення таких довідок, а отже не може бути обмежений в праві неврахування до пільгового стажу періоду роботи на підприємстві.
Суд також зауважує, що чинне законодавство не передбачає права органу Пенсійного фонду України не приймати до відома довідки у разі відсутності підпису головного бухгалтера підприємства чи начальника відділу кадрів за наявності підпису керівника підприємства чи арбітражного керуючого та печатки підприємства та підтвердження відповідних періодів і посад безпосередньо відомостями трудової книжки. Так само чинним законодавством не визначено права органу Пенсійного фонду України не приймати до відома довідки без зазначення цеху (відділу), у якому працював заявник на призначення пенсії.
Всі необхідні дані, визначені пунктом 20 Порядку від 12.08.1993 №637, у довідці ПрАТ "Українські хлібні традиції" про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.01.2024 №08-12/2 вказано. Відтак, підстав не приймати таку довідку з метою підтвердження права позивача на зарахування вказаного у ній періоду роботи для призначення пенсії на пільгових умовах в ГУ ПФУ в Сумській області не було.
Щодо не надання всіх наказів про атестацію робочого місця позивача, суд вказує наступне.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.
Поряд з цим, суд окремо зауважує, що згідно ч.3 ст.44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Крім того, частиною 1 ст.101 Закону України Про пенсійне забезпечення також передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Таким чином, суд зазначає, що при виникненні у територіального органу Пенсійного фонду України сумнівів щодо права позивача на отримання пенсії, відповідач має право перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною ним у постановах від 22.05.2018 у справі № 439/1148/17, від 03.10.2018 у справі №235/2873/17, від 27.02.2018 у справі №681/813/17, від 22.05.2018 у справі №683/977/17, від 10.07.2018 у справі №709/1360/17.
Втім, доказів щодо витребування у Київського хлібзаводу №11 (чи його правонаступників), чи в архівних відділах, наказів на проведення атестації на підприємстві та переліку посад, які пройшли атестацію, відповідачами не надано, а судом не встановлено.
Крім того, суд наголошує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах.
Отже, з огляду на вказані норми права та з урахування висновків Великої палати Верховного Суду, суд дійшов до висновку, що посилання відповідачів на не надання всіх наказів на атестацію позивачем є неґрунтовним, а тому судом не приймається до уваги.
Відтак, у відповідачів були відсутні підстави для не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №2 періоду роботи з 23.03.1995 по 30.10.2010 електрозварником 5 розряду в Київському хлібзаводі №11, у зв`язку з чим позивач має право на зарахування такого періоду до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.
Щодо вимог про врахування до загального страхового стажу періоду навчання позивача з 01.09.1986 по 29.04.1987, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту д частини 3 статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно пункту 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Як вбачається з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 14.08.1989 (а.с.32-36), позивач дійсно навчався в Броварському середньому професійно-технічному училищі №4 з 01.09.1986 по 29.04.1987 .
З копії диплому Броварського середнього професійно-технічного училища №4 серії НОМЕР_1 , виданого 29.04.1987 (а.с.17) судом також встановлено, що позивач проходив навчання в цьому закладі з 01.09.1986 по 29.04.1987 на базі середньої освіти за професією електрогазозварювальник.
ГУ ПФУ в Сумській області, не враховуючи до загального страхового стажу позивача період його навчання в Броварському середньому професійно-технічному училищі №4, у рішенні від 31.01.2024 вказує, що у дипломі відсутній підпис заступника директора училища по навчально-виробничий частині (роботі).
Втім, суд з цим не погоджується, оскільки зазначений диплом містить відомості про період навчання позивача з 01.09.1986 по 29.04.1987 за професією електрозварювальник першого розряду, а також містить підпис директора училища та підпис голови екзаменаційної комісії.
Крім того, відсутність в дипломі підпису заступника директора училища по навчально-виробничий частині (роботі) не спростовує факту самого навчання позивача та не може бути підставою для не зарахування періоду такого навчання до страхового стажу позивача.
Суд вкотре наголошує, що відповідно до положень згідно ч.3 ст.44 Закону №1058-IV та частини 1 статті 101 Закону України Про пенсійне забезпечення при виникненні у територіального органу Пенсійного фонду України сумнівів щодо права позивача на отримання пенсії, відповідач має право перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними ним у постановах від 22.05.2018 у справі № 439/1148/17, від 03.10.2018 у справі №235/2873/17, від 27.02.2018 у справі №681/813/17, від 22.05.2018 у справі №683/977/17, від 10.07.2018 у справі №709/1360/17.
Витребування та перевірка додаткових документів, довідок, в т.ч. документів про навчання, є правом пенсійного органу, а перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним.
Відтак, суд з урахуванням вказаних вище норм права та висновків Верховного Суду, дійшов висновку, що відмова ГУ ПФУ в Сумській області щодо зарахування до загального страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1986 по 29.04.1987 в Броварському середньому професійно-технічному училищі №4 за професією електрогазозварювальник є протиправною, у зв`язку з чим позивач має право на зарахування цього періоду до загального страхового стажу.
Відтак, суд вважає необхідним визнати такі рішення протиправними та скасувати їх та зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області призначити, нарахувати та виплатити позивачу з 01.12.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV, зарахувавши період роботи позивача з 23.03.1995 по 30.10.2010 електрозварником на Київському хлібзаводі №11 до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, а період навчання з 01.09.1986 по 29.04.1987 в Броварському середньому професійно-технічному училищі №4 за професією електрогазозварювальник - до загального страхового стажу ОСОБА_1 ..
Щодо територіального органу ПФУ, якого належить зобов`язати відновити порушене право позивача, суд зазначає таке.
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1,
Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У цій справі заяву позивача за принципом екстериторіальності, після подання виправленої довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ПрАТ "Українські хлібні традиції" від 03.01.2024 №08-12/2, було розглянуло ГУ ПФУ в Сумській області, яке за наслідками її розгляду прийняло оскаржуване рішення від 31.01.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії.
Отже, оскільки право позивача на призначення пенсії, після подання виправленої довідки про підтвердження пільгового стажу, порушило саме ГУ ПФУ в Сумській області, саме цей територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності належить зобов`язати відновити порушене право позивача.
Щодо дати призначення пенсії, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Як встановлено судом, 55 років (вік, з якого призначається пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV) позивачу, 30.11.1968 року народження, виповнилось 30.11.2023.
Позивач звертався із заявами про призначення пенсії 15.12.2023 та від 24.01.2024, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Таким чином, суд визнає, що орган Пенсійного фонду має призначити пенсію позивачу у відповідності до п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV саме з 01.12.2023 - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а не з 31.11.2023 як помилково вважає позивач.
Відтак, вимоги підлягають частковому задоволенню щодо дати призначення пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що саме рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області та рішення ГУ ПФУ в Сумській області стали підставою для звернення позивача з цим позовом, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань цих відповідачів на користь позивача в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір, сплачений згідно платіжної інструкції від 06.02.2024 (а.с.8), по 605грн.60коп. з кожного відповідача.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.12.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV, зарахувавши період роботи з 23.03.1995 по 30.10.2010 електрозварником на Київському хлібзаводі №11 до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, а період навчання з 01.09.1986 по 29.04.1987 в Броварському середньому професійно-технічному училищі №4 за професією електрогазозварювальник - до загального страхового стажу ОСОБА_1 .
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір по 605грн.60коп. з кожного.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 17.04.2024.

Суддя І.Г. Шевченко