Справа № 400/149/22
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/149/22

Головуючий в 1 інстанції: Мороз А.О.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 20.11.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

08.01.2022р. фізична особа-підприємець (надалі - ФОП) ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення від 12.07.2021р. №07 про застосування фінансових санкцій у розмірі 17000грн. за порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (сидру купажного газованого звичайного солодкого «Яблуневий з грушою», вмістом спирту 5,0%) без наявності ліцензії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при винесенні оскаржуваного рішення про застосування штрафних санкцій відповідачем не враховано, що у позивача на момент проведення фактичної перевірки була наявна діюча ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а тому продаж сидру купажного газованого звичайного солодкого «Яблуневий з грушою», вмістом спирту 5,0% здійснений без порушення вимог законодавства.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.11.2023р. позов задоволений, оскільки на момент проведення фактичної перевірки у позивача була діюча ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а тому відсутній факт реалізації нею алкогольних напоїв без наявності ліцензії, і як наслідок відсутні підстави для застосування фінансових санкцій.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апелянт зазначає, що у позивача на момент перевірки була в наявності ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пива), що надавало їй право здійснювати продаж тільки пива. Отже, для отримання права на продаж сидру купажного газованого звичайного солодкого «Яблуневий з грушою», вмістом спирту 5,0%, позивач повинна була мати ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями або ліцензію на право роздрібної торгівлі сидром та перрі. Тому, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та, як наслідок неправильно вирішив справу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області в період з 28.04.2021 р. до 07.05.2021 р. на підставі наказу від 28.04.2021р. №851-п проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт перевірки від 11.05.2021р. №3381/14/29/07/.

Згідно висновків акту, відповідачем в ході перевірки господарської діяльності встановлено порушення ч.20 ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 р. № 481/95-ВР (далі Закон №481) «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

На підставі висновків акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.07.2021р. №07 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 17000грн. в зв`язку з порушенням ч.20 ст.15 Закону №481, а саме, роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Не погоджуючись з рішенням про застосування фінансових санкцій позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковим законодавством визначено, що однією з функцій контролюючого органу є здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контролю за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері (пп.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України), а також здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів (пп.19-1.1.16 п.19-1.1 ст.19 ПК України).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Вимогами п.80.1 ст.80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За приписами пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Так, фактична перевірка позивача проведена на підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 28.04.2021р. №851-п.

Відповідно до п.80.7 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Головного управління ДФС у Миколаївській області пред`явлено позивачу копію наказу та направлення на проведення фактичної перевірки.

Відповідно до п.86.5 ст.86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Пунктом 86.7 ст.86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п.44.7 ст.44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному п.44.7 ст.44 цього Кодексу.

За результатами перевірки складено акт від 11.05.2021р. №3381/14/29/07/, який надісланий ФОП ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про дотримання податковим органом вимог ПК України щодо призначення та проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.12 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватися суб`єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, в тому числі її виробниками, за наявності у них ліцензій.

Суб`єкти підприємницької діяльності можуть здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями тільки за наявності відповідної ліцензії.

Відповідно до ст. 1 Закону №481 ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законів видів діяльності протягом визначеного строку.

Положеннями ч.20 ст.15 Закону №481 передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

При цьому, відповідно до ч.22 ст.15 Закону №481, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, мають право продавати сидр та перрі (без додання спирту) без отримання окремої ліцензії на право роздрібної торгівлі цими алкогольними напоями.

Частиною 1 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що за порушення норм цього закону посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень (абз.5 ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР).

Актом перевірки встановлено, що позивачем в порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» реалізовано алкогольний напій сидр купажний газований звичайний солодкий «Яблуневий з грушою», вмістом спирту 5,0% без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Разом з тим, в ході перевірки податківцями встановлено, що згідно з діючою ліцензією від 18.12.2020р. №2000480 ФОП ОСОБА_1 надано право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом). Ліцензія дійсна з 05.01.2020р. до 05.01.2022р. /а.с.18-20/

Відтак, на момент проведення фактичної перевірки 11.05.2021р. позивач мала ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а тому відсутній факт реалізації нею алкогольних напоїв без наявності ліцензії.

Отже, контролюючим органом протиправно винесено спірне рішення про застосування фінансових санкцій у розмірі 17000грн. за порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії, а тому воно підлягає скасуванню.

При цьому не заслуговують на увагу доводи апелянта, що вказана ліцензія видана позивачу на право торгівлі виключно пивом, а тому підприємцю необхідно придбати ліцензію на право торгівлі сидром та перрі окремо.

Так, алкогольні напої це продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5% об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу «живого» бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5% об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД. Таке визначення дано у пп. 14.1.5 Податкового кодексу України (далі ПКУ) та абз.7 ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Пиво це насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5% об`ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203 (пп.14.1.144 ПКУ та абз. 9 ст.1 Закону № 481).

Отже, пиво відноситься до алкогольних напоїв, а відповідно до ст.15 Закону №481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватися суб`єктами господарювання (у т. ч. іноземними СГ, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Водночас, відповідно до ст. 1 Закону № 481 місце торгівлі це місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пива без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, торговельною площею не менше 20кв.м., обладнане РРО та/або ПРРО (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Однак, суб`єкти господарювання (у т. ч. іноземні, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) при здійсненні господарської діяльності мають враховувати норми ст.15-3 Закону № 481, якою встановлені обмеження щодо продажу алкогольних напоїв.

Отже, чинним законодавством не передбачено отримання окремих ліцензій на роздрібну торгівлю пивом та іншими алкогольними напоями. Ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями є документом, що надає право здійснювати діяльність з реалізації алкогольних напоїв за визначеним місцем торгівлі. При цьому суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на продаж пива у місці торгівлі площею менше 20кв.м., не має права здійснювати продаж інших алкогольних напоїв у такому місці торгівлі.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління ДПС у Миколаївській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв