Справа № 320/11986/24
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви

16 квітня 2024 року м. Київ № 320/11986/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Закупівлі Ком" до Головного управління ДПС у м.Києві та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Закупівлі Ком" з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати позовну заяву з додатками у паперовій формі та належним чином засвідченими доказами.

22.03.2024 на адресу суду від позивача надійшла позовна заява з додатками у паперовому варіанті.

Дослідивши вказані документи, суд зазначає таке.

Згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, частиною першою статті 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік" установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 3028 гривень.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд звертає увагу позивача на те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Аналогічний правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.11.2020 у справі № 9901/67/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 93218001) та Верховним Судом у постанові від 09.09.2020 у справі №540/2321/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 91414456).

Таким чином, позовна заява містить двадцять чотири вимоги немайнового характеру, а сума судового збору, яка має були сплачена позивачем за звернення до суду з позовною заявою, становить 72672,00 грн. (3028,00 грн. х 24).

Позивач всупереч вимогам КАС України не долучив до позовної заяви доказів сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою.

Таким чином, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду оригінал платіжного доручення (квитанції) про сплату судового збору у розмірі 72672,00 грн., який слід сплатити за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989;

Банк отримувача:Казначейство України (ел.адм.подат.);

Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача:UA4010001;

Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

У рядку призначення платежу платіжного документа платник судового збору повинен вказати слова судовий збір за позовом, ПІБ чи назва установи, організації позивача, Київський окружний адміністративний суд, код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається (код ЄДРПОУ Київського окружного адміністративного суду: 35919304).

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі Судова влада України за інтернет-адресою http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070//tax, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до частини першої-другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів.

Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Водночас відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Дослідження змісту аналізованих приписів статей ПК України та статті 122 КАС України вказує на те, що на сьогодні є підхід, відповідно до якого строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки. При цьому є різні правові режими щодо оскарження податкових повідомлень-рішень і рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань та інших рішень контролюючих органів, що не пов`язані з їх нарахуванням, саме в частині різної тривалості скорочених строків оскарження при попередньому використанні досудового порядку вирішення спору.

Варто звернути увагу, що Законом України від 24 жовтня 2013 року № 657-VII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо обліку та реєстрації платників податків та удосконалення деяких положень (далі - Закон № 657-VII) були внесені зміни до абзацу першого пункту 56.18 статті 56 ПК України шляхом виключення в ньому положення про нарахування грошового зобов`язання та поширення застосування спеціального тривалішого строку на оскарження будь-яких рішень контролюючих органів, з урахуванням строку давності, визначеного статтею 102 ПК України. Водночас до пункту 56.19 статті 56 ПК України аналогічні зміни не були внесені.

Комплексний аналіз чинного правового регулювання на момент прийняття Закону №657-VII дає підстави для висновку, що це не було технічною помилкою законодавця, оскільки частина четверта статті 99 КАС України, як і пункт 56.19 статті 56 ПК України, визначали єдиний місячний строк звернення до суду у випадку, якщо законом була передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України була та залишається спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань.

Спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тобто не врегульовують спірне в цій справі питання.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 85033140) відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, який викладений у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №640/46/19 та від 14.02.2019 у справі №813/4921/17, в частині того, що положення пункту 56.18 статті 56 ПК України є спеціальними щодо приписів статті 122 КАС України та незалежно від використання платником податків права на адміністративне оскарження строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН становить 1095 днів.

Верховний Суд зазначив, що різниця природи рішень контролюючого органу (щодо нарахування грошових зобов`язань або інші рішення) об`єктивно здатна впливати та зумовлювати різницю в підходах щодо встановлення строків звернення до суду про їх оскарження.

Застосування скорочених строків звернення при використанні досудового порядку врегулювання спорів у податкових правовідносинах установлено законом, зумовлено легітимною метою оперативного забезпечення настання правової визначеності для особи - платника податків та у діяльності суб`єктів владних повноважень - контролюючих органів, що кореспондується із встановленим алгоритмом і строками адміністрування податків для забезпечення належного виконання конституційного податкового обов`язку і має пропорційний характер, оскільки скорочення строку звернення не впливає на реалізацію особою права на судовий захист у зв`язку з достатністю часу на підготовку й оформлення правової позиції, ознайомлення з позицією контролюючого органу, залучення за потреби правових і фінансових консультантів в межах процедури адміністративного оскарження, у той час, як скорочені строки забезпечують досягнення зазначеної мети й завдань функціонування податкової системи держави.

Більш скорочені строки звернення до суду у випадку попередньої реалізації досудових процедур полягають у забезпеченні наступності юрисдикційних проваджень (адміністративних і судових) та пов`язанні з необхідністю мінімізувати темпоральний проміжок між досудовими процедурами та судовим провадженням.

Згідно з висновками Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 та у постанові Верховного Суду від 08.02.2021 у справі №360/1252/19 спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тому інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Верховний Суд у постанові від 20.11.2020 у справі №1.380.2019.006517 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 92997008) зазначив, що строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН з похідною вимогою про зобов`язання її зареєструвати, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини у справі Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Водночас, навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Шевченко проти України, п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

За висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

При цьому очікується, що заявник продемонструє уважне ставлення до дотримання процесуальних вимог національного законодавства, наприклад до строків для подання адміністративного позову (рішення Європейського суду з прав людини від 7 вересня 1999 року у справі "Йодко против Литви (Jodko v. Lithuania).

Предметом позову уданій справі є оскарження рішень Головного управління ДПС у м. Києві про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.01.2023 №8101084/3702365, від 18.01.2023 №8101074/43702365, від 18.01.2023 №8101200/43702365, від 14.03.2023 №8422298/43702365, від 14.03.2023 №8422292/43702365, від 27.04.2021 №2603029/43702365, від 16.05.2023 №8812355/43702365, від 16.05.2023 №8812324/43702365, від 16.05.2023 №8812314/43702365, від 16.05.2023 №8812316/43702365, від 16.05.2023 №8812315/43702365, від 16.05.2023 №8812342/43702365, від 16.05.2023 №8812375/43702365, від 16.05.2023 №8812323/43702365, від 16.05.2023 №8812353/4372365, від 16.05.2023 №8812325/43702365, від 16.05.2023 №8812338/43702365, від 16.05.2023 №8812327/43702365, від 16.05.2023 №8812333/43702365, від 15.11.2023 №8812328/43720365, від 17.05.2023 №8823531/43702365, від 19.05.2023 №8842787/43702365, від 19.05.2023 №8842785/43702365, від 19.05.2023 №8842775/43702365.

З матеріалів справи вбачається, що рішення від 18.01.2023 №8101084/3702365, від 18.01.2023 №8101074/43702365, від 18.01.2023 №8101200/43702365, від 14.03.2023 №8422298/43702365, від 14.03.2023 №8422292/43702365, від 27.04.2021 №2603029/43702365, від 16.05.2023 №8812355/43702365, від 16.05.2023 №8812324/43702365, від 16.05.2023 №8812316/43702365, від 16.05.2023 №8812315/43702365, від 16.05.2023 №8812342/43702365, від 16.05.2023 №8812375/43702365, від 16.05.2023 №8812323/43702365, від 16.05.2023 №8812353/4372365, від 16.05.2023 №8812325/43702365, від 16.05.2023 №8812338/43702365, від 16.05.2023 №8812327/43702365, від 16.05.2023 №8812333/43702365, від 19.05.2023 №8842787/43702365, від 19.05.2023 №8842785/43702365, від 19.05.2023 №8842775/43702365 були оскарженні до ДПС України.

Так, рішеннями ДПС України: від 07.06.2023 №48424/43702365/2, від 07.06.2023 №48422/43702365/2, від 04.04.2023 №32058/43702365/2, від 07.06.2023 №48512/43702365/2, від 02.06.2023 №47745/43702365/2, від 07.06.2023 №48423/43702365/2, від 08.02.2023 №12739/43702365/2, від 25.11.2021 №54720/43702365/2, від 07.06.2023 №48463/43702365/2, від 07.06.2023 №48490/43702365/2, від 08.02.2023 №12738/43702365/2, від 07.06.2023 №48496/43702365/2, від 07.06.2023 №48464/43702365/2, від 02.06.2023 №47732/43702365/2, від 07.06.2023 №48495/43702365/2, від 07.06.2023 №48513/43702365/2, від 04.04.2023 №32059/43702365/2, від 07.06.2023 №48467/43702365/2, від 07.06.2023 №48421/43702365/2 вказані рішення залишені без змін.

Матеріали позовної заяви не містять доказів оскарження позивачем рішень від 16.05.2023 №8812314/43702365, від 15.11.2023 №8812328/43702365 та від 17.05.2023 №8823531/43702365 до Державної податкової служби України.

У зв`язку з цим, суд вважає, що у даному випадку має бути застосований шестимісячний строк для звернення до суду з вимогою про оскарження рішень Головного управління ДПС у м. Києві про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.05.2023 №8812314/43702365 та від 17.05.2023 №8823531/43702365 до Державної податкової служби України та тримісячний строк для звернення до суду з вимогою про оскарження рішень Головного управління ДПС у м. Києві про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.01.2023 №8101084/3702365, від 18.01.2023 №8101074/43702365, від 18.01.2023 №8101200/43702365, від 14.03.2023 №8422298/43702365, від 14.03.2023 №8422292/43702365, від 27.04.2021 №2603029/43702365, від 16.05.2023 №8812355/43702365, від 16.05.2023 №8812324/43702365, від 16.05.2023 №8812316/43702365, від 16.05.2023 №8812315/43702365, від 16.05.2023 №8812342/43702365, від 16.05.2023 №8812375/43702365, від 16.05.2023 №8812323/43702365, від 16.05.2023 №8812353/4372365, від 16.05.2023 №8812325/43702365, від 16.05.2023 №8812338/43702365, від 16.05.2023 №8812327/43702365, від 16.05.2023 №8812333/43702365, від 19.05.2023 №8842787/43702365, від 19.05.2023 №8842785/43702365, від 19.05.2023 №8842775/43702365.

Таким чином, звернувшись 01.03.2024 до суду з даним позовом, позивач пропустив вказані строки звернення до суду з позовною заявою в частині оскарження рішень Головного управління ДПС у м. Києві про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.01.2023 №8101084/3702365, від 18.01.2023 №8101074/43702365, від 18.01.2023 №8101200/43702365, від 14.03.2023 №8422298/43702365, від 14.03.2023 №8422292/43702365, від 27.04.2021 №2603029/43702365, від 16.05.2023 №8812355/43702365, від 16.05.2023 №8812324/43702365, від 16.05.2023 №8812314/43702365, від 16.05.2023 №8812316/43702365, від 16.05.2023 №8812315/43702365, від 16.05.2023 №8812342/43702365, від 16.05.2023 №8812375/43702365, від 16.05.2023 №8812323/43702365, від 16.05.2023 №8812353/4372365, від 16.05.2023 №8812325/43702365, від 16.05.2023 №8812338/43702365, від 16.05.2023 №8812327/43702365, від 16.05.2023 №8812333/43702365, від 17.05.2023 №8823531/43702365, від 19.05.2023 №8842787/43702365, від 19.05.2023 №8842785/43702365, від 19.05.2023 №8842775/43702365, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

У позовній заяві позивач заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду, посилаючись на дію в Україні воєнного стану; веденням на території Київської області та міста Києва запеклих боїв; визнанням Торгово-промисловою палатою України військової агресії рф проти України форм-мажорними обставинами.

Крім того, позивач зазначив, що про факт блокування реєстрації податкових накладних у зв`язку з прийняттям спірних рішень позивачу стало відомо 23.02.2024 під час проведення службового розслідування, під час якого було встановлено, що пропуск строку звернення до суду з позовом зумовлений звільненням головного бухгалтера підприємства ОСОБА_1 та бухгалтера ОСОБА_2 .

Дослідивши вказані пояснення, суд зазначає таке.

У зв`язку із розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє і на теперішній час.

Верховний Суд в ухвалі від 22 червня 2022 року у справі №640/12494/20 зазначив, що введення з 24.02.20222 воєнного стану в країні, безумовно, є поважною підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий причинний зв`язок.

Верховний Суд в ухвалах від 23.06.2022 у справі №380/7251/21, у справі №520/8674/2020 та у справі №440/2822/20 зазначив, що питання продовження процесуального строку у випадку невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні скаржника. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.

Суд зазначає, що позивач не надав письмових пояснень та доказів на підтвердження того, яким саме чином ведення воєнного стану зумовило неможливість своєчасного звернення до суду. При цьому суд вважає непереконливими посилання позивача на ведення на території Київської області та міста Києва запеклих боїв, оскільки загальновідомим є факт звільнення території Київської області та міста Києва навесні 2022 року, у той час як початок обчислення строку звернення до суду з позовом у цій справі припадає на 2023 рік.

Суд визнає хибними твердження позивача про те, що про порушені права, які підлягають захисту у судовому порядку, він дізнався 23.02.2024 - за результатом проведення службового розслідування, оскільки про відповідні обставини позивач дізнався в момент отримання рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, більшість з яких, до того ж, була оскаржена платником податку в адміністративному порядку, що також свідчить про обізнаність з існуванням спірних правовідносин. Проведення ж позивачем службового розслідування має суб`єктивний характер та не може бути підставою для штучного збільшення строку звернення до суду.

Посилання позивача на звільнення з посади головного бухгалтера підприємства ОСОБА_1 та бухгалтера ОСОБА_2 суд не приймає до уваги, оскільки звільнення вказаних осіб не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки позивач не був позбавлений можливості працевлаштування інших осіб на відповідні посади або залучити відповідних осіб на підставі цивільного договору. Також є непідтвердженим здійснення колишнім головним бухгалтером та бухгалтером підприємства супроводу процедури адміністративного чи судового оскарження рішень контролюючого органу, а також ухилення цих осіб від здійснення попередження про необхідність якнайшвидшого оскарження рішень у судовому порядку. Більш того, суд звертає увагу на те, що за своєю суттю такі процедури носять юридичний характер, а позивачем не наведені підстави покладення на головного бухгалтера та бухгалтера таких непритаманних цим особам функцій.

Інших поважних та об`єктивних причин для поновлення строку звернення до суду позивачем не зазначено, доказів на їх підтвердження не надано, тому суд дійшов висновку про неповажність наведених позивачем підстав для поновлення строку звернення до суду, внаслідок чого у задоволенні заяви про поновлення такого строку слід відмовити.

Частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи вказане, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами про оскарження рішень Головного управління ДПС у м. Києві про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.01.2023 №8101084/3702365, від 18.01.2023 №8101074/43702365, від 18.01.2023 №8101200/43702365, від 14.03.2023 №8422298/43702365, від 14.03.2023 №8422292/43702365, від 27.04.2021 №2603029/43702365, від 16.05.2023 №8812355/43702365, від 16.05.2023 №8812324/43702365, від 16.05.2023 №8812314/43702365, від 16.05.2023 №8812316/43702365, від 16.05.2023 №8812315/43702365, від 16.05.2023 №8812342/43702365, від 16.05.2023 №8812375/43702365, від 16.05.2023 №8812323/43702365, від 16.05.2023 №8812353/4372365, від 16.05.2023 №8812325/43702365, від 16.05.2023 №8812338/43702365, від 16.05.2023 №8812327/43702365, від 16.05.2023 №8812333/43702365, від 17.05.2023 №8823531/43702365, від 19.05.2023 №8842787/43702365, від 19.05.2023 №8842785/43702365, від 19.05.2023 №8842775/43702365 та докази поважності причин його пропуску.

Пунктом 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставин.

Частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач всупереч вимогам КАС України не долучив до позовної заяви докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: рішення Головного управління ДПС у м. Києві про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.11.2023 №8812328/43702365; податкові накладні від 01.12.2021 №44, від 09.12.2021 №320, від 08.12.2021 №289, від 31.12.2021 №458, від 01.12.2021 №46, від 17.03.2021 №22, від 29.11.2021 №1281, від 01.12.2021 №17, від 01.02.2022 №18, від 11.02.2022 №19, від 23.11.2021 №1022, від 19.11.2023 №863, від 23.11.2021 №977, від 23.11.2023 №1006, віл 10.12.2021 №349 та квитанції про зупинення їх реєстрації.

У зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду копії вказаних документів.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 121, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

1. Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 календарних днів з дня вручення копії даної ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно:

- надати оригінал платіжного документа про сплату судового збору у розмірі 72672,00 грн.;

- надати заяву про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами про оскарження рішень Головного управління ДПС у м. Києві про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.01.2023 №8101084/3702365, від 18.01.2023 №8101074/43702365, від 18.01.2023 №8101200/43702365, від 14.03.2023 №8422298/43702365, від 14.03.2023 №8422292/43702365, від 27.04.2021 №2603029/43702365, від 16.05.2023 №8812355/43702365, від 16.05.2023 №8812324/43702365, від 16.05.2023 №8812314/43702365, від 16.05.2023 №8812316/43702365, від 16.05.2023 №8812315/43702365, від 16.05.2023 №8812342/43702365, від 16.05.2023 №8812375/43702365, від 16.05.2023 №8812323/43702365, від 16.05.2023 №8812353/4372365, від 16.05.2023 №8812325/43702365, від 16.05.2023 №8812338/43702365, від 16.05.2023 №8812327/43702365, від 16.05.2023 №8812333/43702365, від 17.05.2023 №8823531/43702365, від 19.05.2023 №8842787/43702365, від 19.05.2023 №8842785/43702365, від 19.05.2023 №8842775/43702365 до суду та докази поважності причин пропуску такого строку.

- надати належним чином засвідчені копії: рішення Головного управління ДПС у м. Києві про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.11.2023 №8812328/43702365; податкові накладні від 01.12.2021 №44, від 09.12.2021 №320, від 08.12.2021 №289, від 31.12.2021 №458, від 01.12.2021 №46, від 17.03.2021 №22, від 29.11.2021 №1281, від 01.12.2021 №17, від 01.02.2022 №18, від 11.02.2022 №19, від 23.11.2021 №1022, від 19.11.2023 №863, від 23.11.2021 №977, від 23.11.2023 №1006, віл 10.12.2021 №349 та квитанції про зупинення їх реєстрації.

2. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) позивачу, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

3. У зв`язку з відсутністю у суді можливості друкування документів, які надходять через підсистему "Електронний Суд" чи на офіційну електронну адресу суду, документи до суду направляти засобами поштового зв`язку або нарочно у паперовому вигляді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Дудін С.О.