Справа № 520/8027/24
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 р. справа № 520/8027/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.

при секретарі судового засідання - Домніч О.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Феленка С.О., представника відповідача - не прибув, представника третьої особи - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: Дніпровська митниця як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (вул. Старокозацька, 56, Дніпро, 49027) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не закінчення виконавчого провадження №73623351, відкритого відносно ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закінчити виконавче провадження №73623351 на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити відомості щодо ОСОБА_1 із Єдиного реєстру боржників в частині виконавчого провадження №73623351.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконанні відповідача перебуває виконавче провадження № 73623351 з примусового виконання постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2023 у справі № 203/1900/23 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 296 203,40 грн., з конфіскацією предметів правопорушення згідно протоколу про порушення митних правил №0001/11000/23 від 06.01.2023. Боржником у вказаному виконавчому провадженні є позивач і на підставі чого позивача було включено до Єдиного державного реєстру боржників. Представник позивача вказує, що ОСОБА_1 ще до відкриття вказаного виконавчого провадження сплатив всі штрафні санкції, витрати та судовий збір, які були стягнуті з нього в рамках справи №203/1900/23, а конфісковане майно за вказаною постановою суду по справі №203/1900/23 ще до відкриття вказаного виконавчого провадження вилучено митним органом, про що зазначено як в протоколі №0001/11000/23 від 06.01.2023 про порушення митних правил, так і в постанові Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2023 і постанові Дніпровського апеляційного суду від 27.10.2023 по справі №203/1900/23. Відтак, представник позивача вказує, що позивач на теперішній час не має у своєму розпорядженні конфіскованого майна, виконавчий документ (постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2023 у справі № 203/1900/23) в частині конфіскації майна є повністю виконаною, оскільки майно за рішенням суду є фактично конфіскованим, а тому у відповідності до п. 9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» наявні підстави для закінчення виконавчого провадження № 73623351 та виключення ОСОБА_1 з реєстру боржників.

Представник відповідача надав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.10.2023 у справі № 203/1900/23 визнано винним ОСОБА_1 , а згідно поданих документів про відкриття виконавчого провадження Дніпровською митницею боржником визначено ОСОБА_1 . Представник відповідача вказав, що виконавче провадження № 73623351 за категорією відноситься до конфіскації майна, вилученого митними органами, та на виконанні у відділі перебуває в частині конфіскації майна, а саме: кавомолки, каво-машини та інше обладнання та станом на сьогоднішній день визначається суб`єкт оціночної діяльності уповноваженого на здійснення звіту про вартість конфіскованого майна для подальшої його реалізації. Також, представник відповідача звернув увагу суду, що представнику ОСОБА_1 адвокату Феленко Сергію Олександровичу неодноразово надавалась відповідь, якою пояснювалось що закінчення вказаного виконавчого провадження на підставі сплати штрафу накладеного митницею, а також сплатою витрат виконавчого провадження не впливає на виконання даного виконавчого провадження, а також не впливає на життєдіяльність та розпорядження своїм майном ОСОБА_1 .

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій звернуто увагу суду, що вказане виконавче провадження № 73623351 відкрито саме в частині конфіскації майна, а не в порядку розпорядження та реалізації конфіскованим майном. При цьому, питання щодо реалізації чи іншого порядку розпорядження конфіскованим майном ніяким чином не залежить від волі ОСОБА_1 та перебуває за межами вимог виконавчого документа щодо конфіскації предметів, зазначених в протоколі про порушення митних правил від 06.01.2023, тобто наразі ОСОБА_1 не відповідає статусу «боржника» по вказаному виконавчому провадженні, оскільки майно ще з початку 2023 є конфіскованим. Посилання позивача на те, що всі штрафи та витрати були ним сплачені за рішенням суду по справі №203/1900/23 були здійснені для того, щоб показати, що рішення суду по справі №203/1900/23 є виконаним повністю не тільки в частині конфіскації майна, а ще й в частині стягнення штрафу, витрат та судового збору.

Представник третьої особи надав пояснення на позов, в яких вказав, що на теперішній час постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2023 № 203/1900/23 добровільно виконана ОСОБА_1 в частині сплати штрафу в розмірі 296 203,40 гри. та в частині сплати витрат митного органу, пов`язаних із зберіганням конфіскованого товару на складі митниці у сумі 28 963,33 гри. та не надсилалась Дніпровською митницею для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, у порядку ст. 540 Митного кодексу України. Також представник третьої особи звернув увагу суду, що на адресу Дніпровської митниці не надходила інформація щодо закінчення виконавчого провадження в частині конфіскації товарів згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від у справі № 203/1900/23.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали свої правові позиції по справі.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 16.04.2024 не прибув.

Представник третьої особи не мав технічної можливості прийняти участь у судовому засідання в режимі відеоконференції.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2023 по справі №203/1900/23 (залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.10.2023 у справі № 203/1900/23) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 296 203,40 грн. (двісті дев`яносто шість тисяч двісті три грн. 40 копійок), з конфіскацією предметів правопорушення згідно протоколу про порушення митних правил №0001/11000/23 від 06.01.2023 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дніпровської митниці витрати, пов`язані зі зберіганням товарів на складі Дніпропетровської митниці ДФС, у розмірі із розрахунку 4,00 Євро за добу починаючи з 06.01.2023.

18.12.2023 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на виконання вказаного рішення суду прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №73623351, де вказано, що ОСОБА_1 (боржника) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 296 203,40 грн. (двісті дев`яносто шість тисяч двісті три грн. 40 копійок), з конфіскацією предметів правопорушення згідно протоколу про порушення митних правил №0001/11000/23 від 06.01.2023 року.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 18.12.2023 у ВП № 73623351 призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з примусового виконання постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2023 по справі №203/1900/23.

Також постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.12.2023 у ВП № 73623351 описано та накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 - кавомолки, каво-машини та інше обладнання.

23.11.2023 проведено опис предметів за протоколом про порушення митних правил №0001/11000/23 від 06.01.2023 року, в результаті чого сформовано довідку № 31 про визначення вартості майна після нарахування всіх податків і зборів, що підлягають сплаті при переміщенні майна через митний кордон України.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 19.12.2023 по ВП № 73623351 проведено опис та арешт майна (коштів) боржника ( ОСОБА_1 ) на виконання постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2023 по справі №203/1900/23.

Листом від 18.01.2024 № 1 ОСОБА_1 повідомив Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про обставини сплати витрат виконавчого провадження у розмірі 242,51 грн. та просив виключити його з боржників.

Листом від 21.02.2024 № 8950 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заявника повідомлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.10.2023 у справі № 203/1900/23 визнано винним ОСОБА_1 , крім того згідно поданих документів про відкриті виконавчого провадження Дніпровською митницею боржником визначено ОСОБА_1 . Зазначено, що вказане виконавче провадження за категорією відноситься до конфіскації майна, вилученого митними органами, та па виконанні у відділі перебуває в частині конфіскації майна, а саме: кавомолки, каво-машини та інше обладнання. Станом на сьогоднішній день визначається суб`єкт оціночної діяльності уповноваженого на здійснення звіту про вартість конфіскованого майна для подальшої його реалізації. Щодо викладеного питання про оплату боржником 242,51 грн., повідомлено що вказане на завершення виконавчого провадження не впливає.

01.03.2024 на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), представником позивача надіслано адвокатський запит за №01/03-24 від 01.03.2024 про надання інформації, документів та доступу до виконавчого провадження №73623351.

Листом Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 29.03.2024 №16956/05.2-08 представнику позивача надано інформацію стосовно даного виконавчого провадження та надано відповідні дані для доступу до матеріалів вказаного виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження в мережі Інтернет https://asvpweb.minjust.gov.ua/.

13.03.2024 на адресу відповідача надіслано заяву про закінчення виконавчого провадження №73623351 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом щодо конфіскації майна.

26.03.2024 від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на електронну адресу позивача надіслано лист за №14288 від 25.03.2024, відповідно до якого повідомлено, що вказане виконавче провадження відкрите в частині конфіскації вилученого митними органами майна та не може бути закінчене на підставі сплати штрафу.

Позивач, вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність щодо не вирішення питання про закінчення виконавчого провадження №73623351 відносно позивача згідно п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» , що безпосередньо впливає на права та інтереси позивача, відомості про якого містяться у Єдиному реєстрі боржників, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України(далі - КАС України) відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2ст.2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон № 1404), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 2 статті 15 Закону № 1404 визначено, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За приписами п. 6 ч. 3 ст.18 ст.1 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частиною 1 ст. 18 Закону № 1404 визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404, виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Так, позивач обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує на те, що виконавче провадження № 73623351 фактично виконане та відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" підлягає закінченню, а відомості про ОСОБА_1 підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників, оскільки, на думку позивача, постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2023 по справі №203/1900/23 фактично виконана шляхом конфіскації майна у ОСОБА_1 . Тобто оскільки майно вибуло із володіння позивача, то останній позбавлений статусу «боржника» у вказаному ВП.

Суд зазначає, що згідно ст. 62 Закону № 1404, виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2001 року №1724 затверджено Порядок обліку, зберігання, оцінки вилученого митницями майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі його органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, який поширюється на вилучене митницями майно, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію (далі - Порядок № 1724).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1724, облік, попередня оцінка, а також відповідальність за зберігання вилученого митницями майна до прийняття судом рішення про його конфіскацію покладаються на ці органи.

Абзацом 2-3 пункту 9 Порядку №1724 визначено, що конфісковане майно передається на зберігання особі, що призначена державним виконавцем у постанові про опис та арешт майна, під розписку. Представник митниці може бути призначений зберігачем майна у разі зберігання конфіскованого майна у власному приміщенні (на майданчику) митниці до моменту передачі майна для реалізації, знищення, утилізації, переробки або безоплатної передачі. Передача майна зберігачеві (крім митниці) оформлюється актом приймання-передачі, який підписується представниками митниці, зберігача та державним виконавцем. Митниця оформлює видаткову накладну на конфісковане майно, яке представник зберігача отримує на підставі матеріальної довіреності за встановленою формою. Опис майна проводиться за участю суб`єкта оціночної діяльності, якому представником митниці передається довідка для врахування під час оцінки майна розміру податків і зборів, що підлягають сплаті під час переміщення майна через митний кордон України.

Відповідно до абз. 7-8 п. 9 Порядку № 1724, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після надходження від суб`єкта оціночної діяльності звіту про оцінку майна надсилає копію звіту митниці для перевірки правильності врахування розміру податків і зборів при визначенні ринкової вартості майна. У разі неврахування чи врахування не в повному обсязі розміру податків і зборів при визначенні ринкової вартості майна приймається рішення про проведення повторної оцінки.

Інформацію про погодження звіту про оцінку майна митниця надсилає державному виконавцю у триденний строк після його надходження.

За приписами п. 10 Порядку № 1724, державний виконавець зобов`язаний підготувати документи для передачі майна на реалізацію у строк до п`яти робочих днів з дня надходження від митниці погодження звіту про оцінку майна.

У разі зберігання майна митницею державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження погодження звіту про оцінку майна повідомляє митниці про дату передачі майна підприємству, яке відповідно до законодавства уповноважено здійснювати реалізацію арештованого майна (далі - підприємство), узгоджену з підприємством. Повідомлення про передачу майна надсилається не пізніше ніж за три робочих дні до запланованої дати передачі майна.

У встановлений державним виконавцем строк митниця зобов`язана передати майно підприємству, а підприємство прийняти його.

Приймання-передача майна здійснюється в присутності державного виконавця.

За результатами приймання-передачі майна складається акт, в якому зазначаються, зокрема, його кількість/вага, вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності і узгоджена з митницею. Акт підписується представниками митниці, підприємства та державним виконавцем.

Реалізація майна здійснюється в порядку, встановленому статтею 61 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, згідно ч.1 ст. 61 Закону № 1404, реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.

Порядок реалізації майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством юстиції України за погодженням із Міністерством фінансів України та Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією із цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України (ч. 4 ст. 61 Закону № 1404).

За приписами ч. 5 ст. 61 Закону № 1404, не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виставляються на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на третій електронний аукціон за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Нереалізоване майно, конфісковане за рішенням суду, виставляється на повторний електронний аукціон за ціною не меншою, ніж сума загальнодержавних податків і зборів, що відповідно до Податкового кодексу України підлягають сплаті при операціях з реалізації такого майна.

У відповідності до ч. ч. 6,7, 9 ст. 61 Закону № 1404, у разі нереалізації майна на третьому електронному аукціоні виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

Майно передається стягувачу за ціною третього електронного аукціону або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Приписами п. 16 Прикінцевих положень Порядку № 1724 унормовано, що про перерахування до державного бюджету коштів, одержаних від реалізації майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, державний виконавець повідомляє митницю протягом трьох днів з дня їх перерахування. При цьому інформація надається окремо кожною постановою про опис та арешт майна, а один раз на квартал проводиться звірення сум вартості майна, переданого за цими актами, та фактичних перерахувань до державного бюджету.

Після безоплатної передачі конфіскованого майна митниця надсилає державному виконавцю, яким відкрито виконавче провадження про конфіскацію майна, інформацію про спосіб розпорядження цим майном з копіями підтвердних документів. На підставі отриманих документів державний виконавець закінчує виконавче провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, з правового аналізу вищезазначених норм права випиває, що процедура конфіскації майна передбачає не лише факт вилучення (конфіскації) такого майна у боржника (як перший, але не завершальний, етап початку такої процедури), а законодавцем передбачено цілий послідовний механізм проведення такого процесу, а саме: визначення суб`єкта оціночної діяльності щодо конфіскованого майна; підготовку довідки про визначення вартості майна після нарахування всіх податків і зборів; формування суб`єктом оціночної діяльності звіту про оцінку майна, який надсилається митниці для перевірки; погодження митницею звіту про оцінку майна, інформацію про що надсилається державному виконавцю; підготовка державним виконавцем документів про передачу майна на реалізацію; передача митницею майна на реалізацію за актом приймання передачі та видатковою накладною та, в кінцевому етапі, направлення такого майна на реалізацію за законодавчо визначеною окремою процедурою (шляхом використання, зокрема, електронних торгів), в результаті чого грошові кошти надходять до державного бюджету чи безоплатної передачі конфіскованого майна на користь держави у разі неможливості продажу таких товарів.

Відтак, саме з моменту завершення у повному обсязі процедури конфіскації майна боржника виникають правові підстави для оцінки фактичного виконання рішення суду щодо конфіскації майна особи, яка допустила порушення законодавства України, та з`ясування наявності підстав для застосування правил ч. 9 ст. 39 Закону № 1404 (закінчення виконавчого провадження) та, відповідно, виключення такої особи з Єдиного реєстру боржників з позбавленням особи статусу «боржника».

Матеріалами справи підтверджено, що 23.11.2023 проведено опис предметів за протоколом про порушення митних правил №0001/11000/23 від 06.01.2023 року, в результаті чого сформовано довідку № 31 про визначення вартості майна після нарахування всіх податків і зборів, що підлягають сплаті при переміщенні майна через митний кордон України та в подальшому, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 18.12.2023 у ВП № 73623351 призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з примусового виконання постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2023 по справі №203/1900/23.

Відтак, наразі виконавче провадження №73623351 в частині конфіскованого у ОСОБА_1 майна (кавомолок, каво-машини та іншого обладнання) згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2023 по справі №203/1900/23 знаходиться лише на перших етапах примусового виконання вказаного рішення суду щодо конфіскації у позивача майна формування довідки від 23.11.2023 № 31 про визначення вартості майна після нарахування всіх податків і зборів, що підлягають сплаті при переміщенні майна через митний кордон України та призначення суб`єкта оціночної діяльності.

Доказів того, що конфіскація майна боржника наразі виконана у повному обсязі та пройшла перелічені вище етапи, матеріали справи не містять, що, відповідно, унеможливлює підтвердження того, що постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2023 по справі № 203/1900/23 щодо конфіскації майна ОСОБА_1 фактично виконана у повному обсязі, що, відповідно, унеможливлює застосування п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404 та закінчення виконавчого провадження №73623351.

Відтак, протиправної бездіяльності з боку відповідача по відношенню до позивача в рамках даної справи, з урахуванням предмету та підстав позову, не встановлено.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не закінчення виконавчого провадження №73623351, відкритого відносно ОСОБА_1 та зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закінчити виконавче провадження №73623351 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» задоволенню не підлягають.

Стосовно вимог позивача про виключення ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 9 Закону № 1404, Єдиний реєстр боржників систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 9 Закону № 1404 відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Згідно з Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (Положення № 2432/5), Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20.05.2003 № 43/5 "Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2003 за №388/7709, наказу Міністерства юстиції України від 28.04.2015 №614/5 "Про затвердження Тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2015 за № 478/26923. Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відповідно до п. 6 Розділу Х Положення № 2432/5, Система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:

- про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону № 1404-VIII;

- про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

- про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

З урахуванням наведеного ч. 7 ст. 9 Закону №1404-VIII та п. 6 Розділу Х Положення №2432/5 визначено вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Поряд із цим, у ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

Так, у частині першій вказаної статті визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Однак, як встановлено з матеріалів справи, на момент розгляду справи виконавче провадження № 73623351 не закінчене, знаходиться на етапі виконання та судом вище констатовано про відсутність наразі підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону №с 1404, з огляду на те, що постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2023 по справі №203/1900/23 не виконана у повному обсязі в частині конфіскації майна ОСОБА_1 .

Тобто, підстави для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, які визначено частиною сьомою статті 9 Закону №1404-VIII, не настали, а тому у відповідача не було правових підстав та механізму виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників.

При цьому, суд зазначає, що виконавче провадження № 73623351 відкрите щодо примусового виконання постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2023 по справі №203/1900/23 виключно в частині конфіскації майна, а тому сплата позивачем штрафу, а також інших коштів, стягнутих з нього цією постановою, не має відношення до виконання постанови суду в частині, яка примусово виконується відповідачем, відповідно, доводи позивача про те, що він не має майнових зобов`язань, не відповідають фактичним обставинам справи.

Аргументи позивача стосовно того, що останній не має нести відповідальність та негативні наслідки у вигляді перебування у Єдиному реєстрі боржників лише у зв`язку з тим, що державними органами у встановленому порядку не виконано постанову суду у справі №203/1900/23, суд до уваги не приймає, оскільки вказане не є предметом даного спору, позивачем не оскаржується дії/бездіяльність державного виконавця щодо реалізації процедури конфіскації майна.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розподіл судового збору проводиться відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 139, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа: Дніпровська митниця як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (вул. Старокозацька, 56,Дніпро,49027) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17 квітня 2024 року.

Суддя А.С.Мороко