Справа № 420/30245/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 ) до Служби у справах дітей Одеської міської ради (65017, Одеська обл., місто Одеса, вул. Косовська, 2, корпус Д, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Одеської міської ради, в якому позивач просить:

визнати неправомірними дії Служби у справах дітей Одеської міської ради щодо неналежного розгляду заяви щодо захисту прав малолітньої дитини від 05.10.2023 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інтереси якої представляв батько ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 );

зобов`язати Службу у справах дітей Одеської міської ради розглянути повторно заяву щодо захисту прав малолітньої дитини від 05.10.2023 року у відповідності до Закону України "Про звернення громадян" та з урахуванням висновків суду;

встановити судовий контроль щодо виконання рішення суду в цій справі.

Адміністративний позов поданий через підсистему "Електронний Суд".

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що позивач - ОСОБА_1 діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 згідно свідоцтва про народження (повторне) серія НОМЕР_2 , видане 24.01.2018 року.

Відповідно до позову, 05.10.2023 року позивач звернувся до Служби у справах дітей Одеської Міської ради як до органу державної влади, що повинен захищати інтереси малолітніх дітей, із заявою, якою просив отримати від ОСОБА_3 пояснення щодо висновків суду у справі 523/7037/22 щодо не надання банківських реквізитів для зарахування аліментів, які є власністю дитини; захистити інтереси малолітньої дитини ОСОБА_2 , шляхом подання заяви до поліції про економічне насильство щодо її коштів зі сторони матері; вчинити дії щодо захисту прав малолітньої дитини ОСОБА_2 в частині отримання аліментів; скликати комісію щодо захисту прав малолітньої дитини ОСОБА_2 та запросити заявника до неї; після надання пояснень від ОСОБА_3 або інших документів надати можливість ОСОБА_1 надати свої пояснення до винесення висновку; всі утворенні документи та пояснення ОСОБА_3 разом з додатками надіслати заявнику.

Позивач вказує, що підставами для такого звернення було порушення прав малолітньої дитини зі сторони її матері ОСОБА_3 , яка вчиняє економічне насильство до дитини, відмовляючись від отримання коштів батька та не дає або не вказує способи для перерахування коштів для спільної дитини.

Однак, у відповіді на заяву яку надав відповідач за № 09/12265 від 01.11.2023 року, останній поверхнево віднісся до питань та прохань, які були заявлені.

Посилаючись на те, що відповідач безпідставно відмовився подавати заяву про економічне насильство до поліції щодо дитини, про яку просив позивач, мотивуючі це попередніми зверненнями заявник, але не врахував підстави такого нового звернення це рішення суду у справі 523/7037/22; не скликав комісію щодо захисту прав малолітньої дитини, не запросив позивача до неї щодо ухвали суду у справі 523/7037/22, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Так, позивач вважає, що його заява щодо захисту прав малолітньої дитини від 05.10.2023 року не розглянута відповідачем у порядку, встановленому статтею 19 Закону України "Про звернення громадян", яка вимагає об`єктивного, всебічного і вчасного розгляду.

При цьому, позивач стверджує, що Служба у справах дітей Одеської Міської ради вже не перший раз порушує його права і приховує інформацію, що його стосується.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 року позовну заяву залишено без руху, так як позивачем не надано до суду доказів сплати судового збору.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року повернуто позовну заяву на підставі вимог п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року скасовано, а справу направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

08.02.2024 року справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 13.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України у письмовому провадженні.

04.03.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Відповідно до відзиву, відповідач щодо задоволення позову заперечує.

Відповідач зазначив, що на адресу Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшла електронна заява гр. ОСОБА_1 про встановлення нецільового витрачання аліментів від 04.10.2023, що зареєстрована в Службі 05.10.2023 за № 1566-К.

З метою об`єктивного і вчасного розгляду заяви, а також перевірки викладених в заяві фактів, Службою направлено лист ОСОБА_3 - матері малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з повідомленням про те, що на розгляді Служби перебуває зазначена заява позивача, а також останню було повідомлено про те, що за адресою її реєстрації та малолітньої дитини Службою планується провести інспекційне відвідування (лист від 12.10.2023 № 08/10337). Крім того, ОСОБА_3 , також було направлено лист, з метою з`ясування її думки щодо присутності ОСОБА_1 при проведенні інспекційного відвідування (лист від 12.10.2023 № 08/10336).

У межах розгляду заяви Позивача від 05.10.2023, з метою формування комісії та включення кандидатур для інспекційного відвідування, Службою було направлено листи до: - Центру соціальних служб Одеської міської ради (від 12.10.2023 №08/10338); - Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради ( від 12.10.2023 № 08/10339). В зв`язку з тим, що станом на 03.11.2023 інформації від ОСОБА_3 не надходило, а також відсутністю відповіді з Центру соціальних служб Одеської міської ради, розгляд заяви ОСОБА_1 від 05.10.2023 було продовжено. Листом від 07.11.2023 №08/12626 позивачу було надано проміжну відповідь, в якій повідомлено про те, що на адресу мешкання ОСОБА_3 було направлено листа з повідомленням про вручення, однак станом на 07.11.2023 вона на зв`язок не виходила, будь-яку інформацію щодо порушеного питання не надавала. Крім того, на прохання Позивача, листом від 10.11.2023 № 08/12752, йому було надано докази та зазначено спосіб відправки листа ОСОБА_3 . На адресу Служби надійшов лист ОСОБА_3 від 13.11.2023 ( вх.№ до 1566- К від 21.11.2023), в якому остання просить відмовити у проведенні інспекційного відвідування щодо встановлення нецільового витрачання аліментів на утримання малолітньої дитини. В зв`язку з тим, що ОСОБА_3 до вищезазначеного листа не було додано документів про наявність заборгованості зі сплати аліментів, листом від 30.11.2023 № 08/13411 ОСОБА_1 було повідомлено про надіслання листа ОСОБА_3 стосовно погодження дати інспекційного відвідування, а саме 05.12.2023. Відповідно до пункту 7 Порядку №1713, строк проведення інспекційного відвідування може бути подовжено, але не більше ніж до 45 календарних днів від дати надходження заяви про його проведення. У зв`язку з вищевикладеним, листом від 13.12.2023 №08/13834 ОСОБА_1 було повідомлено про результат розгляду його заяви від 05.10.2023 № 1566-К, роз`яснено процедуру здійснення контролю за цільовим витрачанням коштів на утримання дитини. У відповіді акцентовано увагу на той факт, що на виконання вимог Порядку, ОСОБА_3 неодноразово направлялись письмові повідомлення щодо узгодження дати та часу візиту, однак з урахуванням відсутності його заборгованості по сплаті аліментів, але наявна незгода одержувача аліментів на проведення інспекційного відвідування, фактично унеможливила його проведення та призвела до неможливості складання Службою відповідного висновку. Зазначено, про те, що Позивач, має право повторно звернутись до Служби з заявою про проведення інспекційного відвідування з урахуванням вимог пункту 16 Порядку.

На підставі викладеного, відповідач заперечує проти доводів позову щодо недотримання об`єктивного, всебічного та вчасного розгляду заяви позивача від 05.10.2023 року, а наполягає на тому, що Службою в межах компетенції вжито вичерпних заходів щодо розгляду всіх пунктів заяви та надання відповіді.

Щодо посилання позивача на відмову у поданні заяви про економічне насильство до поліції, відповідач зауважив, що суть звернення гр. ОСОБА_1 до Служби із заявою від 05.10.2023 № 1566-К була встановлення нецільового витрачання аліментів. Процедура здійснення контролю за цільовим витрачанням коштів на утримання дитини (аліментів) одним із батьків або іншим законним представником дитини, разом з яким вона проживає (далі - одержувач аліментів) регулюється Порядком здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 15 листопада 2018 року № 1713. Враховуючи зазначене, відповідно до статті 5 Закону України «Про звернення громадян», питання щодо економічного насильства взагалі не було порушене позивачем в заяві від 05.10.2023 № 1566-К, натомість Службою всебічно та повно було розглянуто всі порушені питання щодо перевірки цільового використання аліментів.

09.03.2024 року позивачем подано відповідь на відзив.

У відповіді на відзив позивач наголосив, що відповідач у відзиві описує іншу заяву позивача, яка не стосується предмета позову і подана 04.10.2023 року, на яку надано відповідь №1566-К. Позивач стверджує, що підставою позову у цій справі є недотримання позивачем порядку розгляду заяви про захист прав малолітньої дитини від 05.10.2023 року, відповідь на яку надано за вих. №09/12265 від 01.11.2023 року.

13.03.2024 року відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив.

Згідно поданих заперечень, відповідач пояснював, що на адресу Служби у справах дітей Одеської міської ради 05.10.2023 надійшло одразу три заяви від ОСОБА_1 , а саме: Заява від 05.10.2023 вх. № 1566-К про встановлення нецільового витрачання аліментів; Заява від 05.10.2023 вх. № 1567-К щодо захисту прав малолітньої дитини; Заява від 05.10.2023 вх. № 1568-К про допомогу у встановленні контакту між братом та сестрою.

Зважаючи на велику кількість запитів від ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Одеської міської ради, а також на відсутність структурності та логічного викладення інформації у позовній заяві, Службою було взято до уваги заяву від 05.10.2023 вх. №1566-К, і як наслідок у відзиві викладено інформацію відносно всебічного та об`єктивного розгляду саме заяви від 05.10.2023 вх. № 1566-К, замість належної від 05.10.2023 вх. № 1567-К.

У зв`язку з викладеним у запереченні відповідач просить суд при розгляді справи та винесенні рішення не брати до уваги раніше поданий відзив на позовну заяву від 04.03.2024, а своє відношення до позовних вимог виклав у запереченні на відповідь на відзив.

Так, відповідач проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що за результатами розгляду вищезазначеної заяви, відповідно до Закону України «Про звернення громадян» Службою було надано відповідь від 01.11.2023 № 09/12265, в якій зазначалось про те, що з метою отримання пояснень стосовно висновків суду у справі № 523/7037/22 щодо ненадання банківських реквізитів для зарахування аліментів, які є власністю дитини, ОСОБА_3 було направлено лист від 01.11.2023 № 09/12266. Крім того, у відповіді Служби зазначено, що на неодноразові звернення ОСОБА_1 щодо здійснення домашнього насильства економічного характеру з боку ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Службою надавались відповіді, а саме від 22.01.2021 за вх. № 80-К; від 04.03.2021 за вх.№ 18-ел; від 23.03.2021 за вх. № до 18-ел; від 11.10.2021 за вх. № 65-ел; від 31.03.2022 за вх. № 332-К. Також, Службою вживались заходи відповідно до п.п.1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та в ході перевірок, жодного разу інформація щодо проявів економічного насильства не знаходила свого підтвердження, про що ОСОБА_1 , належним чином повідомлявся листами від 03.03.2021 №08/2940; від 21.04.2021 № 08/5302; від 04.08.2021 № 08/9403; від 22.11.2021 № 08/1774; від 11.04.2022 № 08/3388.

По суті ініційованих у заяві від 05.10.2023 року вх.№ 1567-К питань, відповідач також пояснював наступне:

Стосовно 2 та 3 питання заяви, відповідач пояснював, що обов`язок щодо захисту інтересів малолітньої дитини, в тому числі щодо подання заяви до поліції про економічне насильство, є переважним правом ОСОБА_1 як батька дитини, та не може покладатись на Службу у справах дітей Одеської міської ради.

Щодо питання аліментів відповідач пояснював, що питання отримання аліментів як форма захисту прав малолітніх осіб до повноважень Служби не належить.

Щодо питання скликання Комісії, відповідач пояснював, що заява ОСОБА_1 розглядалась Службою як суб`єктом владних повноважень, та беручи до уваги відсутність підстав для винесення питання на розгляд уповноваженої комісії, не виносилась на її розгляд.

Щодо питання надіслання пояснень ОСОБА_3 , відповідач пояснював, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 до теперішнього часу не надано жодних пояснень щодо порушених в заяві ОСОБА_1 питань, у Служби не виникло та не могло виникнути обов`язку щодо надіслання документів заявнику, про що ОСОБА_1 і було повідомлено у відповіді від 01.11.2023 №09/12265.

Посилаючись на те, що при розгляді заяви ОСОБА_1 . Службою було належно, всебічно та своєчасно розглянуто заяву, а за результатами розгляду заявнику надано обґрунтовану відповідь, відповідач просить у задоволення позову відмовити.

Окрім того, відповідач вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 стосовно порушення Службою прав малолітньої дитини, що полягає у не об`єктивному та всебічному розгляді заяви. Відповідь на заяву позивача, як батька малолітньої дитини до відповідача не свідчить про порушення прав самої дитини, а породжує правовідносини виключно між батьками, у яких виник такий спір, та особою, уповноваженою на вирішення такого питання.

14.03.2024 року позивачем подані додаткові письмові пояснення.

Позивач наполягав на тому, що основною задачею Служби у справах дітей Одеської Міської ради є захист прав дітей; вважає, що відповідач безпідставно не врахував, що питання заяви стосувалося інтересів малолітньої дитини та умисно не дав рух заяві позивача та не розглянув її по суті. Заперечував щодо прийняття поданих відповідачем заперечень замість раніше поданого відзиву.

З огляду на заявлені позивачем вимоги, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 24.01.2018 року Дарницьким районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, гр. України ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_3 .

05.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей Одеської міської ради із заявою в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 із заявою щодо захисту прав малолітньої дитини, якою просив:

1) Отримати від ОСОБА_3 пояснення щодо висновків суду у справі № 523/7037/22 щодо не надання банківських реквізитів для зарахування аліментів, які є власністю дитини;

2) Захистити інтереси малолітньої дитини ОСОБА_2 , шляхом подання заяви до поліції про економічне насильство, щодо її коштів зі сторони матері;

3) Вчинити дії щодо захисту прав малолітньої дитини ОСОБА_2 в частині отримання аліментів;

4) Скликати комісію щодо захисту прав малолітньої дитини ОСОБА_2 та запросити його до неї, попередньо повідомивши його про ці обставини погодження або у відмові в цьому;

5) Після надання пояснень від ОСОБА_3 або інших документів надати можливість ОСОБА_1 надати свої пояснення до винесення висновку з Вашого боку;

6) Всі утворенні документи та пояснення ОСОБА_3 разом з додатками надіслати заявнику.

Заява зареєстрована у Службі у справах дітей Одеської міської ради 05.10.2023 року за вх. №1567-К.

Листом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 01.11.2023 року вих. №12265 на заяву від 05.10.2023 року вх. №1567-К ОСОБА_1 надано наступну відповідь, зокрема:

- Служба у справах дітей Одеської міської ради (далі - Служба) є виконавчим органом Одеської міської ради, у своїй діяльності керується Положенням про Службу у справах дітей Одеської міської ради, затвердженим Рішенням Одеської міської ради від 28.09.2022 № 975-VIII, та розглядає питання що належать до її компетенції та повноважень.

- Щодо питання отримання від ОСОБА_3 пояснень стосовно висновків суду у справі № 523/7037/22 щодо не надання банківських реквізитів для зарахування аліментів, які є власністю дитини, повідомлено, що Службою направлено листа гр. ОСОБА_3 з метою ознайомлення із заявою заявника та надання пояснень з порушеного у заяві питання.

- Стосовно захисту інтересів малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом подання заяви до поліції про економічне насильство зі сторони матері та вчинення Службою дій щодо захисту права дитини на отримання аліментів та подальшого розгляду питання на засіданні комісії інформовано, що заявником до Служби були подані звернення щодо здійснення домашнього насильства економічного характеру з боку ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.01.2021 за вх. №80-К; 04.03.2021 за вх. №18-ел; 23.03.2021 за вх. № 18-сл; 11.10.2021 за вх.№65-ел; 31.03.2022 за вх. №332-К. З метою об`єктивної та всебічної перевірки обставин, викладених у зверненнях, Службою було проведено ряд заходів, відповідно до п.п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". В ході перевірки встановлено, що інформація щодо проявів економічного насильства не знайшли свого підтвердження, про що заявнику було повідомлено листами від 03.03.2021 № 08/2940; від 21.04.2021 № 08/5302; від 04.08.2021 № 08/9403; від 22,11.2021 №08/1774; від 11.04.2022 №08/3388.

- Не погоджуючись зі змістом відповідей, заявник, діючи в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Служби у справах дітей Одеської міської ради, за результатами розгляду якої ухвалено рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2021 у справі № 420/7238/21, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , як законного представника в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , до Служби у справах дітей Одеської міської ради відмовлено повністю, про що листом Служби від 11.04.2022 №08/3388, на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України "Про звернення громадян", були надані роз`яснення.

- Стосовно надання пояснень ОСОБА_3 та інформації щодо інших отриманих документів інформовано, що після надходження від гр. ОСОБА_3 інформації та складених за результатами розгляду документів буде поінформовано додатково.

Вважаючи, що його заява від 05.10.2023 року щодо захисту прав малолітньої дитини не розглянута відповідачем у порядку, встановленому статтею 19 Закону України "Про звернення громадян", яка вимагає об`єктивного, всебічного і вчасного розгляду, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Доводи позивача мотивовані тим, що відповідач безпідставно відмовився подавати заяву про економічне насильство до поліції щодо дитини, не врахувавши підстави нового звернення, а саме рішення суду у справі 523/7037/22; не скликав комісію щодо захисту прав малолітньої дитини, не запросив позивача до неї щодо ухвали суду у справі 523/7037/22, ін.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності зі ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України "Про інформацію" від 02.10.1992 № 2657-XII.

Згідно ст. 5 Закону України "Про інформацію", кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Стаття 1 Закону України "Про звернення громадян" гарантує, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За визначенням ст. 3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про звернення громадян", до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Стаття 5 Закону України "Про звернення громадян" передбачає вимоги до звернення.

Зокрема, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про звернення громадян", звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

За приписами ст. 8 Закону України "Про звернення громадян", письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону.

Стаття 15 Закону України "Про звернення громадян" регламентує питання щодо розгляду заяв (клопотань).

Так, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про звернення громадян", громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Обов`язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг визначені статтею 19 Закону України "Про звернення громадян", а саме:

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Згідно вимог ст. 20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

При цьому, відповідно до ст. 24 Закону України "Про звернення громадян", особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України.

Щодо розгляду заяви позивача від 05.10.2023 року, суд зазначає наступне.

Перш за все, суд констатує, що предметом судового розгляду є перевірка дотримання відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян», зокрема, ст. 19 цього Закону, під час розгляду заяви позивача від 05.10.2023 року.

Інші підстави (мотиви) позову не перебувають у площині юрисдикції адміністративного суду.

Так, за правилами п.1 ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають (..) сімейних відносин.

Правовідносини з приводу оспорювання сімейних прав, аліментів, захисту прав та інтересів малолітньої дитини розглядаються за правилами цивільного судочинства.

Повертаючись до розгляду відповідачем заяви від 05.10.2023 року, відповідь на яку надано листом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 01.11.2023 року вих. №12265, суд констатує про дотримання відповідачем строку розгляду вказаного звернення.

Що стосується розгляду по суті заяви позивача від 05.10.2023 року.

По першому питанню, ініційованому позивачем у заяві, а саме стосовно отримання від ОСОБА_3 пояснення щодо висновків суду у справі № 523/7037/22 щодо не надання банківських реквізитів для зарахування аліментів, які є власністю дитини, відповідач у листі від 01.11.2023 року вих. №12265 повідомив ОСОБА_1 , що Службою направлено лист гр. ОСОБА_3 з метою ознайомлення із заявою заявника та отримання пояснень з порушеного у заяві питання.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач пояснював, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 до теперішнього часу не надано жодних пояснень щодо порушених в заяві ОСОБА_1 питань, у Служби не виникло та не могло виникнути обов`язку щодо надіслання документів заявнику, про що ОСОБА_1 і було повідомлено у відповіді від 01.11.2023 №09/12265.

Суд приймає до уваги вказані твердження відповідача.

Так, до матеріалів справи відповідачем надано копію листа від 01.11.2023 року вих. №09/12266, адресованого ОСОБА_4 , де повідомлено останню про надходження від гр. ОСОБА_1 , зокрема, заяви від 05.10.2023 року за вх. №1567-К щодо отримання від ОСОБА_3 пояснень стосовно висновків суду у справи № 523/7037/22 щодо не надання банківських реквізитів для зарахування аліментів, які є власністю дитини.

Відповідач у листі від 01.11.2023 року вих. №12265 зауважив, що після надходження від гр. ОСОБА_3 інформації та складених за результатами розгляду документів заявника буде поінформовано додатково.

При цьому, суд зазначає, що відповідач не має повноважень та заходів впливу для «відібрання від ОСОБА_3 пояснень щодо висновків суду у справі № 523/7037/22», а тому відсутні підстави вважати, що відповідачем не дотримано вимог статті 19 Закону України "Про звернення громадян" щодо розгляду першого, п`ятого та шостого питань, ініційованих позивачем у заяві від 05.10.2023 року за вх. №1567-К.

Суд окремо звертає увагу, що Служба у справах дітей Одеської міської ради не уповноважена здійснювати заходи щодо виконання судових рішень, у т.ч. у справі №523/7037/22.

По другому та третьому питанню, ініційованому позивачем у заяві, а саме захистити інтереси малолітньої дитини ОСОБА_2 , шляхом подання заяви до поліції про економічне насильство, щодо її коштів зі сторони матері, відповідач у листі від 01.11.2023 року вих. №12265 повідомив ОСОБА_1 , що до Служби вже були подані аналогічні звернення щодо здійснення домашнього насильства економічного характеру з боку ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.01.2021 за вх. №80-К; 04.03.2021 за вх. №18-ел; 23.03.2021 за вх. № 18-сл; 11.10.2021 за вх.№65-ел; 31.03.2022 за вх. №332-К. З метою об`єктивної та всебічної перевірки обставин, викладених у зверненнях, Службою було проведено ряд заходів, відповідно до п.п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". В ході перевірки встановлено, що інформація щодо проявів економічного насильства не знайшли свого підтвердження, про що заявнику було повідомлено листами від 03.03.2021 № 08/2940; від 21.04.2021 № 08/5302; від 04.08.2021 № 08/9403; від 22,11.2021 №08/1774; від 11.04.2022 №08/3388.

Відповідно до п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до повноваження уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству зокрема належать: виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Рішенням Одеської міської ради № 975-VIІI від 28.09.2022 р. затверджене Положення про Службу у справах дітей Одеської міської ради у новій редакції.

Служба у справах дітей Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради і створена відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» (п. 1.1).

Основними завданнями Cлужби, згідно п. 2.1 Положення, є, зокрема, реалізація на території міста Одеси державної політики з питань соціального захисту дітей, запобігання дитячій бездоглядності та безпритульності, вчиненню дітьми правопорушень (пп.2.1.1); розроблення і здійснення самостійно або спільно з державними органами виконавчої влади і органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності, громадськими організаціями заходів щодо захисту прав, свобод і законних інтересів дітей (пп.2.1.3).

Згідно п. 2.2 Положення про Службу, відповідно до покладених завдань Служба, зокрема:

2.2.10. Розробляє та здійснює заходи щодо захисту прав і законних інтересів дитини, яка постраждала від домашнього насильства, та дитини, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

2.2.11. Інформує дитину, яка постраждала від домашнього насильства, її батьків, інших законних представників, якщо вони не є кривдниками дитини, а також дитину, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, її батьків, інших законних представників про права дитини, заходи та послуги, якими вони можуть скористатися.

2.2.12. Забезпечує проведення з батьками, іншими законними представниками дитини профілактичної роботи із запобігання домашньому насильству стосовно дітей і за участю дітей, у тому числі із залученням представників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

2.2.13. Порушує перед органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування питання притягнення до відповідальності згідно із законом посадових осіб у разі невиконання або неналежного виконання ними обов`язків у разі виявлення фактів домашнього насильства, у роботі з дітьми, які постраждали від домашнього насильства, та дітьми, які вчинили домашнє насильство у будь-якій формі.

Позивач вказує, що підставами для спірного звернення було порушення прав малолітньої дитини зі сторони її матері ОСОБА_3 , яка вчиняє економічне насильство до дитини, відмовляючись від отримання коштів батька та не дає або не вказує способи для перерахування коштів для спільної дитини, всупереч висновкам суду у справі № 523/7037/22.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд звертає увагу, що в контексті спірних правовідносин йдеться про виконання судових рішень стосовно аліментів на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які матір дитини відмовляється отримувати.

Натомість, Служба у справах дітей Одеської міської ради не уповноважена здійснювати заходи щодо виконання судових рішень.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що суть ініційованих позивачем питань, пов`язана з виконанням судових рішень стосовно аліментів на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи, що питання виконання судових рішень, не входять до повноважень Служби у справах дітей Одеської міської ради, то у листі від 01.11.2023 року вих. №12265 відповідачем надано відповідь у межах власних повноважень.

Щодо питання з приводу скликання комісії щодо захисту прав малолітньої дитини ОСОБА_2 із запрошенням на неї позивача.

Враховуючи, що в цілому звернення позивача від 05.10.2023 року за вх. №1567-К обґрунтоване ненаданням ОСОБА_3 реквізитів для зарахування аліментів, які є власністю дитини, з урахуванням висновків суду у справі № 523/7037/22, а це питання не відносить до повноважень Служби у справах дітей Одеської міської ради, то відповідно відсутнє питання, яке могло б бути винесене на розгляд комісії з питань захисту прав дитини.

Таким чином, викладені у позовній заяві доводи позивача щодо наявності протиправних дій відповідача під час розгляду його заяви від 05.10.2023 року за вх. №1567-К не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до змісту позовних вимог, позивач просить визнати неправомірними дії Служби у справах дітей Одеської міської ради щодо неналежного розгляду заяви щодо захисту прав малолітньої дитини від 05.10.2023 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інтереси якої представляв батько ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 ).

Позивач вказує, що, звертаючись до суду із цим позовом, він діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 згідно свідоцтва про народження (повторне) серія НОМЕР_2 , видане 24.01.2018 р.

Відповідно до ч.1 ст.53 КАС України у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду документи та інші докази, які підтверджують наявність визначених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ст.56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб, які досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, непрацездатних фізичних осіб і фізичних осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати в суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі у таких справах відповідно неповнолітніх осіб, непрацездатних фізичних осіб і фізичних осіб, цивільна дієздатність яких обмежена. Суд з метою захисту прав, свобод та інтересів неповнолітніх осіб, які досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, непрацездатних фізичних осіб і фізичних осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, та які беруть участь у справі, може залучити до участі у справі їхніх законних представників. У разі відсутності представника у сторони чи третьої особи, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, а також у разі, якщо законний представник цих осіб не має права вести справу в суді з підстав, встановлених законом, суд зупиняє провадження у справі та ініціює перед органами опіки і піклування чи іншими органами, визначеними законом, питання про призначення чи заміну законного представника. Законний представник самостійно здійснює процесуальні права та обов`язки сторони чи третьої особи, яку він представляє, діючи в її інтересах. Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам, які відповідно до закону мають право здійснювати представництво в суді. Якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє, суд може залучити до участі у справі відповідний орган чи особу, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Суд констатує, що ОСОБА_1 не обґрунтовано та не доведено, яким чином недотримання (на його думку) вимог ст.ст.18,19 ЗУ "Про звернення громадян" свідчить про порушення прав ОСОБА_2 , яку він представляє у суді як законний представник , подавши позов в її інтересах.

У відповідності з ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №826/4406/16 та від 15 серпня 2019 року у справі №1340/4630/18.

Судом встановлено, що заява позивача від 05.10.2023 року за вх. №1567-К розглянута відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України «Про звернення громадян».

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Що стосується заперечень позивача стосовно прийняття судом поданих відповідачем заперечень замість раніше поданого відзиву.

04.03.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому викладені обставини щодо розгляду Службою у справах дітей Одеської міської ради електронної заяви гр. ОСОБА_1 про встановлення нецільового витрачання аліментів від 04.10.2023, що зареєстрована в Службі 05.10.2023 за № 1566-К.

13.03.2024 року відповідачем подані до суду заперечення на відповідь на відзив. Згідно поданих заперечень, відповідач пояснював, що на адресу Служби у справах дітей Одеської міської ради 05.10.2023 надійшло одразу три заяви від ОСОБА_1 , а саме: Заява від 05.10.2023 вх. № 1566-К про встановлення нецільового витрачання аліментів; Заява від 05.10.2023 вх. № 1567-К щодо захисту прав малолітньої дитини; Заява від 05.10.2023 вх. № 1568-К про допомогу у встановленні контакту між братом та сестрою. Зважаючи на велику кількість запитів від ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Одеської міської ради, а також на відсутність структурності та логічного викладення інформації у позовній заяві, Службою було взято до уваги заяву від 05.10.2023 вх. №1566-К, і як наслідок у відзиві викладено інформацію відносно всебічного та об`єктивного розгляду саме заяви від 05.10.2023 вх. № 1566-К, замість належної від 05.10.2023 вх. № 1567-К. У зв`язку з викладеним у запереченні відповідач просив суд при розгляді справи та винесенні рішення не брати до уваги раніше поданий відзив на позовну заяву від 04.03.2024, а своє відношення до позовних вимог виклав у запереченні на відповідь на відзив.

Суд приймає до розгляду заперечення відповідача на відповідь на відзив.

Відповідно, до ч. 2 ст. 159 КАС України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з ч. 1 ст. 164 КАС України, у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Отже, заперечення є заявою по суті справи, де відповідач має право викласти свої заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Як передбачено ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 4-9, 72, 74-78, 90, 139, 242-246, 255, 262, 291, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 ) до Служби у справах дітей Одеської міської ради (65017, Одеська обл., місто Одеса, вул. Косовська, 2, корпус Д, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.