Справа № 300/895/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" квітня 2024 р. справа № 300/895/24
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якої на підставі ордера на надання правової допомоги діє адвокат Шевченко Наталія Павлівна (надалі по тексту також представник позивача, адвокат, адвокат Шевченко Н.П., ОСОБА_2 ) звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, Головне управління ПФУ в області, Управління, орган пенсійного забезпечення), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі по тексту також відповідач 2), в якому просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 23.10.2023 наступного дня після досягнення пенсійного віку, з урахуванням до страхового стажу періоду догляду за дитиною-інвалідом до досягнення 16-річного віку з 26.02.1996 по 31.12.2003.
Як вказує ОСОБА_1 згідно пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховували їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стаж. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю до 18 років. На переконання позивача, неврахування відповідачами до страхового стажу останньої періоду догляду за дитиною-інвалідом до досягнення 16-річного віку з 26.02.1996 по 31.12.2003 є протиправним з огляду на наступне. Відповідно до пункту "є" частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ (надалі по тексту також Закон №1788-ХІІ) до страхового стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. Позивач звертає увагу, що у оскаржуваному рішенні причини неврахування до страхового стажу періоду догляду за дитиною-інвалідом до досягнення нею 16-річноого віку не наводяться, хоча до заяви про призначення пенсії від 23.10.2023 ОСОБА_1 подано усі необхідні підтверджуючі документи, а саме: виписка з рішення лікарської консультативної комісії (надалі по тексту також ЛКК) про те, що донька мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку та акт за місцем проживання про здійснення догляду за дитиною-інвалідом до 16 років.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами. Одночасно судом витребувано у сторін докази необхідні для розгляду даної адміністративної справи (а.с.20-21).
На виконання ухвали суду від 13.02.2024 представник позивача 27.02.2024 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подала заяву про долучення доказів від 26.02.2024 (а.с.27-40). У згаданій заяві ОСОБА_2 вказує, що судом витребувано у ОСОБА_1 акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду, складений саме органом Пенсійного фонду, тому 26.02.2024 представником позивача направлено на електронну адресу Головного управління ПФУ в області адвокатський запит з вимогою: повідомити про дату та час, коли Управлінням буде направлено спеціаліста для складання акту обстеження фактичних обставин здійснення догляду ОСОБА_1 за дочкою ОСОБА_3 (надалі по тексту також дочка позивача, ОСОБА_3 ) 1993 року народження, до досягнення 16-річного віку.
Орган пенсійного забезпечення зазначає, що для призначення пенсії, передбаченої пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV, має значення не факт встановлення інвалідності, а термін (момент) настання інвалідності у дитини, що повинен мати місце протягом періоду життя дитини з моменту народження і до досягнення шестирічного віку. Також, Управління звертає увагу, що якщо дитина визнана дитиною інвалідом після досягнення нею шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії про наявність у дитини медичних показань для визнання її дитиною інвалідом до досягнення шестирічного віку.
Окрім цього, відповідач 1 покликається на приписи пункту 10 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 (надалі по тексту також Порядок №637), за змістом якого час догляду за особою з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягнув 80-річного віку, встановлюється на підставі: інформації про отримання допомоги, компенсації за догляд за такою особою, одержаної органом Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення, або акта обстеження фактичних обставин справи; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю І групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю). Водночас, акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органом Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних. Однак, як звертає увагу відповідач 1, позивачем до заяви про призначення пенсії не були надані докази фактичних обставин здійснення догляду, що мають бути підтверджені інформацією про отримання допомоги, компенсації або актом складеним органом Пенсійного фонду України, такі докази відсутні і в матеріалах справи.
З огляду на викладене відповідач 1 просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Відповідач 2 також скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який 07.03.2024 поданий із використанням підсистеми "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а.с.71-82). Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зазначає, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV пенсія призначається за наявності не менше 15 років страхового стажу, проте згідно розрахунку стажу обрахованого по 30.09.2023 страховий стаж позивача складає 8 років 6 місяців 5 днів, який є недостатнім для призначення пенсії за віком.
Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області також звертає увагу на те, що згідно пункту 10 Порядку №637 час догляду за особою з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягнув 80-річного віку, встановлюється на підставі: інформації про отримання допомоги, компенсації за догляд за такою особою, одержаної органом Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення, або акта обстеження фактичних обставин справи; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю І групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю).
Відтак, відповідач 2 також просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), вивчивши позовну заяву, відзивів на позов, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.03.1993 ОСОБА_1 являється матір`ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).
04.05.2016 ОСОБА_3 зареєструвала шлюб, дошлюбне прізвище останньої після державної реєстрації шлюбу змінено на Дячишин, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 04.05.2016 (зворотній бік а.с.13).
ОСОБА_4 являється інвалідом дитинства, дитиною яка мала медичні показання для визнання інвалідом дитинства до досягнення 6-річного віку, що підтверджується:
- випискою з рішення лікарської консультаційної комісії від 30.10.2020 за №722, виданої Калуським некомерційним підприємством "Калуський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Калуської міської ради" (а.с.12);
- довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №224387 від 16.05.2023, виданої Івано-Франківською спеціалізованою кардіологічною МСЕК Івано-Франківського обласного бюро медико-соціальної експертизи (а.с.14);
- посвідченням серії НОМЕР_3 від 10.08.2016, виданим Управлінням соціального захисту населення Калуської міської ради (зворотній бік а.с.14).
23.10.2023 ОСОБА_5 звернулася до Калуського сервісного центру Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV. До заяви позивач додала наступні документи: виписку з рішення лікарської консультаційної комісії від 30.10.2020 за №722, виданої Калуським некомерційним підприємством "Калуський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Калуської міської ради"; диплом Кіровоградського кооперативного технікуму імені М.П. Сая серії З №0036018 від 28.05.1993; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; Акт обстеження, складений від 07.03.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "М-Монтаж" (надалі по тексту також - ТОВ "М-Монтаж", Товариство); паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 від 02.06.2000, виданий Калуським МВ УМВС в Івано-Франківській області; свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 13.11.1973; свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 15.03.1993; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_6 від 30.05.1992 (а.с.43-44).
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України), визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, який включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.
За приписами пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.
Відтак, із аналізу вищезазначеної норми слідує, що обов`язковими умовами для призначення дострокової пенсії за віком у спірному випадку є сукупність обставин:
- виховання жінкою особи з інвалідністю дитинства до досягнення шестирічного віку;
- досягнення жінкою 50 років;
- наявність у жінки не менше ніж 15 років страхового стажу.
Абзацом 1 пункту 2.18. Порядку №22-1 встановлено, що визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).
Орган, що призначає пенсію, в сулу вимог абзацу 3 пункту 2.18. Порядку №22-1 додає до заяви одержані від органів, що призначають допомогу, відомості про вид отриманої допомоги та період її одержання (за наявності).
Повертаючись до фактичних обставин справи суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 досягнула 50-річного віку 22.10.2023, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 від 02.06.2000, виданий Калуським МВ УМВС в Івано-Франківській області (а.с.11).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.03.1993 ОСОБА_1 являється матір`ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).
ОСОБА_3 являється дитиною яка мала медичні показання для визнання інвалідом дитинства до досягнення 6-річного віку, що підтверджується випискою з рішення лікарської консультаційної комісії від 30.10.2020 за №722, виданої Калуським некомерційним підприємством "Калуський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Калуської міської ради" (а.с.12).
Всі вищезазначені документи надавалися Головному управлінню ПФУ в області разом із заявою про призначення пенсії від 23.10.2023 (а.с.43-44).
До страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоду догляду за дитиною-інвалідом до досягнення 16-річного віку з 26.02.1996 по 31.12.2003, з приводу чого суд зазначає наступне.
Надаючи правову оцінку мотивам відповідачів щодо неврахування спірного страхового стажу, суд керується наступними аргументами.
Так, відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Крім цього, за приписами пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Закон №1058-IV набрав чинності 01.01.2004, до цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ.
Відповідно до правового регулювання встановленого пунктом "є" частини 1 статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.
Суд звертає увагу, що за приписами статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
При відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку №637).
За змістом абзаців 1-3 пункту 10 Порядку №637 час догляду за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, встановлюється на підставі:
- інформації про отримання допомоги, компенсації за догляд за такою особою, одержаної органами Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення, або акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду;
- документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю I групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю).
Аналіз коментованих положень Порядку №637 свідчить, що час догляду за дитиною з інвалідністю віком до 16 років встановлюється на підставі сукупності обставин, які повинні бути засвідчені разом, втім одними із документів, перелік яких визначений окремо в абзаці 2 та 3 пункту 10 Порядку №637.
Положення абзацу 1 пункту 10 Порядку №637 не містить слова "можливо…", "можна встановлювати на…", "можна підтвердити на…" чи іншого словосполучення, яке б передбачало можливість встановлення часу догляду шляхом застосування одних із двох підстав за вибором особи, зокрема, документами, визначених в абзаці 2 чи в абзаці 3 пункту 10 Порядку №637.
Разом з тим, абзацами 4-6 пункту 10 Порядку №637 визначено, що Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних .
Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів соціального захисту населення або Пенсійного фонду України та інші документи.
Документами, що підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження, паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу.
Як свідчать встановлені обставини у даній справі, ОСОБА_5 до заяви про призначення пенсії від 23.10.2023 долучено Акт ТОВ "М-Монтаж" від 07.03.2023 на підтвердження того, що позивач з 1993 року проживала за адресою АДРЕСА_1 та здійснювала догляд за дочкою ОСОБА_4 1993 року народження до 16-річного віку (зворотній бік а.с.12, а.с.51).
На виконання ухвали суду від 13.02.2023 представником позивача надано суду рішення Виконавчого комітету Калуської міської ради від 24.04.2018 за №90 (а.с.30-33), як доказ того, що ТОВ "М-Монтаж" є управляючою компанією за місцем проживання ОСОБА_1 та її дочки. Згідно зазначеного рішення ТОВ "М-Монтаж" призначено управителем багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком терміном на 1 (один) рік відповідно до переліку багатоквартирних будинків, які є об`єктами конкурсу з призначення управителя згідно з додатком 1. Багатоквартирний житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 включений до переліку багатоквартирних будинків, які є об`єктами конкурсу з призначення управителя (додаток 1).
Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Калуської міської ради від 24.04.2018 за №90 ТОВ "М-Монтаж" призначено управляючою компанією за місцем проживання ОСОБА_1 та її дочки лишена на 1 рік. Відтак, таке рішення не є доказом того, що станом на 07.03.2023 (дата складання акту ТОВ "М-Монтаж") зазначене Товариство було управляючою компанією за місцем проживання позивача.
Крім вказаного, суд констатує, що позивач не надала як в орган пенсійного забезпечення так і до суду докази:
- отримання допомоги чи компенсації за догляд за власною донькою в період з 26.02.1996 по 31.12.2003, так як останній інвалідність встановлена з 16.05.2023 (абзац 2 пункту 10 Порядку №637);
- визнання дитини тяжко хворою, якій не встановлено інвалідність, із засвідченням такої обставини посвідченням одержувача допомоги (абзац 2 пункту 2.18. Порядку №22-1).
У спірних правовідносинах особливе значення має те, що відповідно до приписів пункту 10 Порядку №637 Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається саме органами Пенсійного фонду України.
Проте, суд звертає увагу, що такі обставини мали місце після звернення позивача до органу пенсійного забезпечення із заявою про призначення пенсії від 23.10.2023 та після звернення до суду із адміністративним позовом від 08.02.2024.
Зі змісту пункту 10 Порядку №637 слідує, що час догляду за дитиною з інвалідністю віком до 16 років встановлюється на підставі сукупності обставин, зокрема, які засвідчуються:
- інформацією про одержання допомоги, компенсації за догляд за такою особою, одержаної органами Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення, - не наданою позивачем/відсутня у матеріалах справи;
- акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду, складеного органом Пенсійного фонду України, - не наданого позивачем/відсутня у матеріалах справи;
- документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для дітей з інвалідністю) і вік (дітей з інвалідністю), - подані позивачем у формі рішення лікарської консультативної комісії (як інший документ) у зв`язку із визнанням доньки дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку.
Відтак, позивач не надала відповідачу а ні інформацію про отримання допомоги, компенсації за догляд за такою особою, одержаної органами Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення, так як такі не могли бути надані у зв`язку із встановленням інвалідності 16.05.2023, а ні акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду, що складений органом Пенсійного фонду Україні у відповідності до приписів абзацу 4 пункту 10 Порядку №637.
Позивач не позбавлена права у встановленому порядку оскаржити до суду такі дії/рішення відповідача.
В будь якому випадку у даних спірних правовідносинах відповідний акт обстеження, складений саме органом пенсійного забезпечення, є одним із документів, наявність якого є обов`язковим при зверненні із заявою про дострокове призначення пенсії, відмова у призначенні якої оскаржується у даній справі.
Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду догляду за дитиною-інвалідом до досягнення 16-річного віку з 26.02.1996 по 31.12.2003.
Водночас, суд зазначає, що висновок суду про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду догляду за дитиною-інвалідом до досягнення 16-річного віку з 26.02.1996 по 31.12.2003, не позбавляє позивача права звернутися у встановленому порядку до органу Пенсійного фонду України для складання акту обстеження фактичних обставин здійснення догляду ОСОБА_1 за ОСОБА_3 та в подальшому із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні .
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач діяв на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.
Розподіляючи між сторонами судові витрати суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень судового збору.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесені ними судові витрати при розгляду даної справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу таких витрат.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ), АДРЕСА_3 ;

представник позивача адвокат Шевченко Наталія Павлівна (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю сері ІФ №001736 від 07.08.2020, бульвар Незалежності, 6/141, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77304;

відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018;

відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 21910427), вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094.

Суддя Чуприна О.В.