Справа № 340/8981/23
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 340/8981/23
(суддя Дегтярьова С.В., м. Кропивницький )

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі №340/8981/23 за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Кіровоградській області 26 жовтня 2023 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 згідно з яким просить стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету Кропивницької територіальної громади податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 59928,77 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач має податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 59928,77 грн, який не погашено у добровільному порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що податковий орган у зв`язку з виникненням у відповідача податкового боргу у 2023 році надіслав йому податкову вимогу форми "Ф" №0-1128 від 11.04.2023 року, яка не відкликана і не скасована. Доказів погашення боргу суду не надано, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що податкові повідомлення-рішення №0-1123 від 21.10.2022 року, №0-1123 від 18.05.2023 року сформовано всупереч ст. 266 ПК України.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ГУ ДПС у Кіровоградській області на підставі статті 266 ПК України обчислило суму податку за об`єкт нежитлової нерухомості за 2021 рік і 2022 рік та надіслало відповідачу податкові повідомлення-рішення форми «Ф»:

- №0-1123 від 21.10.2022 року про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 28756,80 грн, при цьому в зв`язку з наявністю переплати в розмірі 20750,03 грн, сума податкового боргу склала 8066,77 грн;

- №0-1123 від 18.05.2023 року про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 51922,00 грн (а.с.8-9).

Відповідач не оскаржував ці податкові повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку. Також він не звертався до контролюючого органу для проведення звірки даних щодо об`єктів нерухомого майна, бази оподаткування, нарахованих сум податку тощо.

Податковий орган у зв`язку з виникненням у відповідача податкового боргу у 2023 році надіслав йому податкову вимогу форми «Ф» №0-1128 від 11.04.2023 року. Зазначена податкова вимога не відкликана і не скасована (а.с.10, 11).

Стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 59928,77 грн є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Підпунктами 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 20.1.19 пункту 20 статті 20 ПК України контролюючим органам надано право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктами 87.1, 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пункту 41.4 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Згідно з пунктами 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пунктів 10.2, 10.5 статті 10 ПК України податок на майно належить до місцевих податків. Зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Згідно з пунктами 19 частини 1 статті 64, частини 2 статті 67 Бюджетного кодексу України місцеві податки та збори, що сплачуються (перераховуються) згідно з Податковим кодексом України, відносяться до доходів загального фонду місцевих бюджетів та зараховуються до бюджетів місцевого самоврядування.

Враховуючи те, що податковими повідомленнями-рішеннями від 21.10.2022 року та від 18.05.2023 року відповідачу визначено грошове зобов`язання та відповідачем такі податкові повідомлення-рішення не оскаржено, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про виникнення у відповідача податкового боргу, який підлягає стягненню у судовому порядку.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання відповідача в апеляційній скарзі на протиправність вищезазначених податкових повідомлень-рішень, оскільки предметом спору у цій справі є стягнення податкового боргу, а не законність таких рішень.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі №340/8981/23 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2024 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов