Справа № 420/10770/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 квітня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 КАС України за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

До суду звернувся адвокат Григоренко Андрій Олександрович, діючий в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 № 357 від 03.09.2022 р., яким утримано частину премії ОСОБА_1 у розмірі 660,84 грн.;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 безпідставно набути грошові кошти у розмірі 660,84 грн.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

Ознайомившись з адміністративним позовом та доданими до нього документами, суддя вказує про таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

При цьому, за положеннями частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Оскільки предметом оскарження у даній справі є наказ відповідача в частині утримання премії ОСОБА_1 розмірі 660,84 грн., то з огляду на предмет спору та, враховуючи приписи частини п`ятої статті 122 КАС України, строк звернення до суду з цим позовом обчислюється у місячний строк.

Що ж стосується стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 660,84 грн., то такі вимоги у цьому спорі є похідними, позаяк, як вже зазначалося, він стосується оскарження наказу, що є першочерговим у контексті спірних правовідносин. Отже, вказаний спір є публічно-правовим спором з приводу проходження публічної служби.

Враховуючи, що предметом оскарження у даній справі є наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 357 датований 03.09.2022 р., а з даним позовом позивач звернувся до суду через систему "Електронний суд" 08.04.2024 року, відтак місячний строк звернення до суду є пропущеним.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

У позові представник позивача просить поновити строк на подання позовної заяви, оскільки з оскаржувчаним наказом позивач не був ознайомлений, а про його існування дізнався лише під час розгляду справи № 420/16347/22 щодо оскарження наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 337 про накладення дисциплінарного стягнення на Позивача.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з урахуванням вказаних доводів позивача, суддя вказує про таке.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Згідно сталої та послідовної судовою практикою підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність тих обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами, тобто які об`єктивно та істотно перешкоджали б зверненню до суду та не залежали б від волевиявлення особи.

За позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 16 жовтня 2020 року у справі №640/18439/19 та від 19 січня 2021 року у справі №440/4686/1, вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом не ставиться в залежність від порядку отримання наказів, а вирішується з огляду на факт, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення такого права.

Як стверджує представник позивача, то про існування оскаржуваного наказу позивач дізнався лише під час розгляду справи № 420/16347/22. При цьому, суд зауважує, що рішення Одеського адміністративного суду у справі № 420/16347/22, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2023 р., яким визнано протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 337 від 19.08.2022 р. про притягнення солдата ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності відповідно до пункту б статті 48 та статті 55 розділу III Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України у вигляді оголошення догани ухвалено судом 26.04.2023 р., тобто майже рік потому.

При цьому, будь-яких доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач не надає.

Враховуючи, що матеріали позовної заяви не містять об`єктивну неможливість чи ускладнення для позивача звернутись до суду у місячний строк з моменту коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, суд дійшов висновку про те, що строк звернення до суду пропущений з причин, які виникли з волі позивача, а, отже, не є поважними.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Частиною 1 ст. 123 КАС України передбачено, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.160, 161,ч. 1 ст. 169 КАС України, -

ухвалила:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, а саме, надати заяву про поновлення строку звернення до суду із обов`язковим зазначенням обставин та причин, які можуть бути враховані судом, як поважні для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів, або докази дотримання строку звернення до суду з даним позовом.

Копію цієї ухвали надіслати позивачу.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Дубровна