Справа № 520/33491/23
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 р. Справа № 520/33491/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2024, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/33491/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі також - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просив суд:

- визнати протиправною діяльність командира військової частини НОМЕР_1 по винесенню п.п 2, 3, 3.1, 3.2. наказу № 154 від 02.10.2022, якими ОСОБА_1 винесено догану і позбавлено додаткової винагороди за жовтень 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» та премії в повному обсязі за жовтень 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 260 від 07.06.2018 «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», скасувати п.п 2, 3, 3.1, 3.2. наказу № 154 від 02.10.2022 командира військової частини НОМЕР_1 ;

- визнати протиправною діяльність командира військової частини НОМЕР_1 по винесенню п.п 2, 3, 3.1, 3.2. наказу № 237 від 07.11.2022, якими ОСОБА_1 винесено догану і позбавлено додаткової винагороди за вересень 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» та премії в повному обсязі за вересень 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 260 від 07.06.2018 «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», скасувати п.п 2, 3, 3.1, 3.2. наказу № 237 від 07.11.2022 командира ВЧ НОМЕР_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за вересень та жовтень 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» та премію в повному обсязі за вересень, жовтень 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 260 від 07.06.2018 «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 154 від 02.10.2022 року за результатами службового розслідування за фактом перебування в стані алкогольного сп`яніння на спостережному пункті позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення - догана, позбавлено премії та додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року за вересень місяць 2022 року в повному обсязі. Також, за даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП та постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті стоком на 7 діб.

Крім того, за результатами службового розслідування наказом командира військової частини НОМЕР_1 №237 від 07.11.2022 за несвоєчасне прибуття з відпустки позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, позбавлено премії та додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року за жовтень 2022 року у повному обсязі. Також, за даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2023 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 2465 грн.

Вказує, що в обох випадках він притягнутий до адміністративної, дисциплінарної і матеріальної відповідальності, що суперечить Конституції України, оскільки на нього накладено подвійне стягнення. За вказаних підстав вважає, що п.п 2, 3, 3.1, 3.2 наказу № 154 від 02.10.2022, п.п 2, 3, 3.1, 3.2 наказу № 237 від 07.11.2022 командира ВЧ НОМЕР_1 щодо позивача підлягають скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що висновки суду не відповідають обставинам справи та судом неправильно застосовані норми матеріального права.

Вказує, що за скоєння правопорушень, передбачених ст. ст. 172-20 ч.3, 172-11 ч.4 КУпАП військовослужбовці несуть виключно адміністративну відповідальність. Оскільки постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2022 позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 ч. 3 КУпАП у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 7 діб та постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2023 він притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 172-11 ч. 4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 2465 грн, тобто в його діях підтверджені ознаки адміністративних правопорушень, тому його не можна притягати до дисциплінарної відповідальності.

Зазначає, що посилання суду на окреме доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/23, де зазначається, що до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються особи, в тому числі які самовільно залишили військову частину, перебувають у стані алкогольного сп`яніння тощо є безпідставним, оскільки окреме доручення не є нормативним актом Міністерства оборони України і не може застосовуватися при оцінці вказаних у позовній заяві правовідносинах.

Також вважає безпідставним посилання суду на наказ Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008, яким затверджено інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, а саме на ті пункти, на які він послався у своєму рішенні, оскільки вони стосуються щомісячної премії, а не додаткової грошової винагороди.

Військова частина НОМЕР_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказала, що Закон України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил" визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців та резервістів під час проходження служби. Всі військовослужбовці Збройних Сил України повинні неухильно керуватись вимогами цього Статуту. Стаття 83 Статуту визначає, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Вживання спиртних напоїв під час виконання обов`язків військової служби прямо заборонено Дисциплінарним статутом. Отже, виявлений 02.09.2022 факт перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння в службовий час, та не з`явлення після відпустки у частину без поважних причин, є достатнім приводом притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані встановлено відповідальність за ст. 172-20 КУпАП. А ст. 172-11 КУпАП встановлено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу.

При цьому, ст. 14 КУпАП визначає, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Тобто, певний проступок може містити одночасно склад і дисциплінарного, і адміністративного проступку, що пов`язано з певними повноваженнями або статусом суб`єкта проступку. Відтак, притягнення до двох видів юридичної відповідальності не виключається.

Посилання позивача на те, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, не розповсюджується до даних правовідносин, оскільки до нього не була застосована двічі юридична відповідальність одного і того ж виду за одне й те ж саме правопорушення.

За вказаних обставин військова частина НОМЕР_1 вважає, що у неї були підстави для прийняття рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки факт дисциплінарного проступку не спростований та ним визнається.

Відповідно до п. 1 розділу XVI («Преміювання») Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройним Силам України та деяким іншим особам, затвердженого Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Тобто, преміювати чи ні військовослужбовця - це виключне право командира, а не його обов`язок.

За приписами п. 5 Порядку військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються, в тому числі, і в таких випадках: за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення; за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Отже, позбавлення позивача премії за вересень, жовтень 2022 року, з урахуванням зазначених у вказаних наказах обставин, відповідає пункту 5 Порядку № 260.

Пунктом 17 розділу І Порядку № 260 встановлено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

25.03.2022 Міністром оборони України прийнято рішення про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, яке того ж дня телеграмою доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.

Пунктом 10 вказаного рішення встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн або 30 000 грн не включаються, зокрема, ті військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, перебували у стані алкогольного сп`яніння, а також ті, у діях (бездіяльності), яких є ознаки кримінального або адміністративного правопорушення, за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Підставою для проведення службових розслідувань та позбавлення позивача права на отримання додаткової винагороди та премії за вересень, жовтень 2022 року слугувало порушення військовослужбовцем вимог статтей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зокрема знаходження на військовій службі у стані алкогольного сп`яніння та самовільне залишення військової частини, а саме: невчасне повернення до військової частини із відпустки, без поважних причин.

Таким чином, відсутні підстави для скасування наказів командира військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу додаткової винагороди за вересень та жовтень 2022 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Позивач скористався правом надання відповіді на відзив, в якому вказав, що за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність, тому за скоєння правопорушень, передбачених ст. ст. 172-20 ч. З, 172-11 ч. 4 КУпАП, військовослужбовці несуть виключно адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 з 01.03.2022.

02.09.2022 солдат ОСОБА_1 на спостережному пункті перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Акту огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу №1154 від 02.09.202 солдат ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, за даними теста на алкоголь №5718 на приладі "Алконт-М" від 02.09.2022 з позитивним результатом - 2,09 промілє (а.с. 75).

Як вбачається з рапорту ОСОБА_1 , він 02.09.2022 з 19:00 год. до 20:00 год. вживав алкогольні напої (а.с. 77).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2022 №172 призначено провести службове розслідування за фактом вчинення правопорушення номером обслуги протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 (а.с. 76).

Актом службового розслідування від 02.10.2022 встановлено, що солдат ОСОБА_1 02.09.2022 перебував на спостережному пункті військової частини НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Вказане підтверджується його особистим рапортом (вх.№2029 від 05.09.2022) та актом №1154 від 02.09.2022 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу (вх.№1968 від 03.09.2022), протоколом ДНК-2/924 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП від 03.09.2022 (вх.№1970 від 03.09.2022).

Обставини виявлення вчинених правопорушень та проведення дослідження на вміст алкоголю в організмі солдата ОСОБА_2 підтверджені рапортом головного сержанта роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_3 (вх.№2028 від 05.09.2022) та поясненням головного сержанта роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 (вх.№1969 від 03.09.2022) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 79-83).

За результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ № 154 від 02.10.2022, яким:

1. Службове розслідування вважати завершеним.

2. За вчинення правопорушення, відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 13, 16, ч. 1 ст. 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, наказу МОУ від 30.04.2017 № 233 «Про заходи щодо попередження пияцтва та впровадження здорового способу життя» накласти дисциплінарне стягнення, передбачене пунктом «б» ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України «Догана» на номера обслуги протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 .

3. Тимчасово виконуючому обов`язки помічника командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби:

- п. 3.1. не виплачувати додаткову винагороду за вересень 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» та телеграми Міністра оборони України ОСОБА_4 від 25.03.2022 (вх. № 223 від 26.03.2022) номеру обслуги протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 ;

- п. 3.2. не виплачувати премію в повному обсязі за вересень 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 260 від 07.06.2018 «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» номеру обслуги протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2022 №249 встановлено не виплачувати додаткову винагороду військовослужбовцям за вересень 2022, зокрема ОСОБА_1 (а.с. 78).

Відносно ОСОБА_1 03.09.2022 складено протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. В поясненнях військовослужбовця вказано, що він дійсно 02.09.2022 приблизно 21:00 год. перебував на території пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 під час виконання обов`язків військової служби у нетверезому стані, копію якого він отримав 03.09.2022 (а.с. 70-74).

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2022 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 7 діб (а.с. 32-33).

Крім того, 27.10.2022 солдат ОСОБА_1 своєчасно не повернувся з відпустки за сімейними обставинами. Повернувся в розташування частини лише 30.10.2023.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , останній 27.10.2022 мав повернутись з відпустки, проте у зв`язку з тим, що він шукав старшину роти у м. Краматорськ, а потім відвозив у лікарню хворого дідуся, тому не повернувся вчасно, а тільки 30.10.2022 прибув у розташування роти (а.с. 87).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.10.2022 № 281 солдата ОСОБА_1 знято з 27.10.2022 з усіх видів забезпечення оскільки він своєчасно не повернувся з відпустки за сімейними обставинами (а.с. 86).

За вказаним фактом проведено службове розслідування, за результатами якого командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ № 237 від 07.11.2022, яким:

1. Службове розслідування вважати завершеним.

2. За вчинення правопорушення, відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 16, ч. 1 ст. 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ч. 4 ст. 172-11 КУпАП накласти дисциплінарне стягнення, передбачене пунктом «б» ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - "Догана" на номера обслуги протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 ;

3. Тимчасово виконуючому обов`язки помічника командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби:

- п. 3.1. не виплачувати додаткову винагороду за жовтень 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» та телеграми Міністра оборони України ОСОБА_4 від 25.03.2022 (вх. № 223 від 26.03.2022) номеру обслуги протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 ;

- п. 3.2. не виплачувати премію в повному обсязі за жовтень 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 260 від 07.06.2018 «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» номеру обслуги протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 ;

6. Посадовій особі військової частини НОМЕР_1 скласти адміністративний протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та надіслати його до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (а.с. 27-28).

Протоколом А7272 № 11/340/14 про військове адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 172-11 КУпАП від 03.12.2022 встановлено, що солдат ОСОБА_1 28.10.2022 незаконно припинив виконувати свої обов`язки військової служби, з особистих мотивів, без поважних причин не повернувся вчасно з відпуски за сімейними обставинами, відповідно до термінів визначених у відпускному квитку, чим вчинив військове адміністративне правопорушення (а.с. 90-92).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2022 № 314 встановлено не виплачувати ОСОБА_1 премію за жовтень 2022 в повному обсязі (а.с. 88).

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2023 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 172-11 ч. 4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 2465 грн (а.с. 34-36).

Вважаючи протиправними накази командира в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії і додаткової винагороди позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що підтвердженим є факт вчинення дисциплінарних правопорушень позивачем, відтак у відповідача були наявні підстави для винесення оскаржуваних наказів. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

За приписами ст.ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до ст. 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Наведені норми Дисциплінарного статуту ЗСУ дають підстави дійти висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

Відповідно до вимог статей 83-85 Дисциплінарного статуту ЗСУ, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Наказом МОУ України від 21.11.2017 № 608 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 р. за № 1503/31371 визначено порядок проведення службових розслідувань в Збройних Силах України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, під час проведення службових розслідувань, позивач надавав письмові пояснення, які знаходяться в матеріалах службових розслідувань та які містяться в матеріалах справи. Тобто, про хід проведення службових розслідувань позивачу було відомо.

Окрім того, позивач не був позбавлений права, визначеного пунктом 3 Розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань в Збройних Силах України від 21.11.2017 №608, на звернення з письмовим рапортом щодо ознайомлення з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення.

Доказів того, що позивач звертався з письмовим рапортом щодо ознайомлення з висновками службових розслідувань матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

За приписами статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на військовослужбовців можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Судовим розглядом встановлено, що згідно з оскаржуваним наказом №154 від 02.10.2022 підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності були обставини порушення ним вимог ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, статей 11, 13, 16, ч. 1 ст. 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Згідно з оскаржуваним наказом №237 від 07.11.2022 підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності були обставини порушення ним вимог ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, статей 11, 16, ч. 1 ст. 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Судом встановлено, що підставою для проведення службового розслідування, за результатами якого винесено наказ №154 від 02.10.2022, був виявлений факт перебування позивача 02.09.2022 на спостережному пункті військової частини у стані алкогольного сп`яніння.

Факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння підтверджується актом № 1154 від 02.09.2022 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд позивача проведений у зв`язку з виявленими ознаками: сильний запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, різка зміна забарвлення шкіри обличчя, за допомогою "Алконт-М", зав. № 00249-15, результат огляду позитивний - 2,09 % промілє.

Крім того, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 він 02.09.2022 з 19:00 до 20:00 год вживав спиртні напої через те, що посварився зі своїм командиром взводу.

За встановленими під час проведення службового розслідування обставинами солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді "Догани" за порушення військової дисципліни, зокрема ст. 11, 13, 16, ч. 1 ст. 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України під час дії воєнного стану.

Колегія суддів звертає увагу, що факт перебування 02.09.2022 на спостережному пункті військової частини у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 під час дії воєнного стану встановлений також постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2022.

Таким чином, як правомірно враховано судом першої інстанції, відповідачем правильно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як "Догана". Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Також судовим розглядом встановлено, що підставою для проведення службового розслідування, за результатами якого винесено наказ №237 від 07.11.2022, був виявлений факт несвоєчасного прибуття з відпустки військовослужбовця ОСОБА_1 під час дії воєнного стану.

Факт несвоєчасного прибуття з відпустки позивача підтверджується протоколом А7272 № 11/340/14 про військове адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 172-11 КУпАП від 03.12.2022 яким встановлено, що солдат ОСОБА_1 28.10.2022 незаконно припинив виконувати свої службові обов`язки військової служби, з особистих мотивів, без поважних причин не повернувся вчасно з відпуски за сімейними обставинами, відповідно до термінів визначених у відпускному квитку, чим вчинив військове адміністративне правопорушення (а.с. 90-92).

Даний факт також підтверджено і поясненнями самого позивача від 30.10.2022, відповідно до яких він 27.10.2022 мав повернутись з відпустки, проте у зв`язку з тим, що він шукав старшину роти у м. Краматорськ, а потім відвозив у лікарню хворого дідуся, тому не повернувся вчасно, а тільки 30.10.2022 прибув у розташування роти (а.с. 87).

За встановленими під час проведення службового розслідування обставинами солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді "Догани" за порушення статей 11, 16, ч. 1 ст. 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України під час дії воєнного стану.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини справи, колегія суддів не вбачає протиправної поведінки в діях відповідача стосовно встановлення у діях позивача складу дисциплінарного проступку та у прийнятті наказу № 237 від 07.11.2022 "Про результати службового розслідування" за фактом несвоєчасного прибуття з відпустки солдата ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що обставини несвоєчасного прибуття з відпустки військовослужбовця ОСОБА_1 встановлені постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2023.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як «догана». Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Щодо позбавлення позивача премії та додаткової винагороди за вересень та жовтень 2022 року, колегія суддів зазначає наступне.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків. Військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Відповідно до пункту 5 Розділу XVI Порядку №260, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках, зокрема: за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що у вересні року встановлено факт перебування позивача на території військового об`єкту час під час дії воєнного стану в стані алкогольного сп`яніння та на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «догани», тому відповідачем правомірно позбавлено позивача премії за вересень 2022 року.

Також у зв`язку із встановленням в жовтні 2022 року факту несвоєчасного прибуття з відпустки ОСОБА_1 під час дії воєнного стану та накладенням на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді «догани», відповідачем правомірно позбавлено позивача премії за жовтень 2022 року.

Крім того, на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 зазначеної постанови установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі також - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, 25.03.2022 Міністром оборони України було прийнято рішення про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, яке того ж дня Телеграмою №НР248/1298 доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.

Пунктом 10 вказаного рішення встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн або 30 000 грн не включаються, зокрема, ті військовослужбовці, які перебували у стані алкогольного сп`яніння - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

23.06.2022 Міністром оборони України прийнято Окреме доручення №912/з/29 про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, підпунктом 9.8 пункту 9 якого передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн або 30 000 грн не включати військовослужбовців, які вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, оголошеного наказом командира (начальника). Також, відповідно до п.9.4. не включати до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн або 30 000 грн військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

Беручи до уваги вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач правомірно позбавив позивача права на отримання премії та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за вересень та жовтень 2022 року.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, з огляду на наявність у позивача дисциплінарних стягнень за вживання алкогольних напоїв під час виконання обов`язків військової служби, порушення військової дисципліни та несвоєчасне повернення до військової служби з відпустки, обов`язку відповідача при нарахуванні військовослужбовцю грошової винагороди застосовувати під час дії воєнного стану рішення Міністра оборони України, колегія судів приходить до висновку, що у відповідача були правові підстави для позбавлення позивача виплати премії та додаткової винагороди за вересень та жовтень 2022 року, а відтак позовні вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем вчинено дії відповідно до критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України.

Доводи апелянта стосовно того, що оскільки постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2022 позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 ч. 3 КУпАП у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 7 діб та постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2023 він притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 172-11 ч. 4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 2465 грн, тому його не можна притягати до дисциплінарної відповідальності, колегія суддів вважає необгунтованими, оскільки із матеріалів службових розслідувань вбачається, що підставами для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було не вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-11 ч. 4 та ст. 172-20 ч. 3 КУпАП, а порушенням військовослужбовцем вимог статей 11, 13, 16, 127 Статуту внутрішньої служби та ст. 4 Дисциплінарного статуту.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів Дисциплінарного статуту вид стягнення визначається начальником (командиром) особисто на підставі висновку службового розслідування. Для притягнення до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни або громадського порядку.

Тобто, підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

Зазначені висновки узгоджуються з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 щодо визначення дискреційних повноважень та ступенем свободи адміністративного органу.

Доводи апелянта стосовно неправомірності застосування судом першої інстанції Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/23, оскільки окреме доручення не є нормативним актом Міністерства оборони України і не може застосовуватися при оцінці вимог про виплату додаткової грошової винагороди, колегія суддів відхиляє, оскільки механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 та яким встановлено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Щодо доводів апелянта про безпідставне посилання суду першої інстанції на наказ Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008, яким затверджено інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, а саме на ті пункти, на які він послався у своєму рішенні, оскільки вони стосуються щомісячної премії, а не додаткової грошової винагороди, колегія суддів вважає безпідставними та вказує, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються окрім виплати додаткової грошової винагороди також і виплати премії, а тому суд першої інстанції правомірно застосував вказаний нормативний акт до спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду цієї справи рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, тому відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 по справі № 520/33491/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова