Справа № 520/3711/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 р. № 520/3711/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Кооперативна, буд. 12/14,м. Харків,61003), третя особа - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Черемяніна Максима Сергійовича у якому просить суд:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 06.02.2024 року, що винесена державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Черемяніним Максимом Сергійовичем за виконавчим провадженням ВП № 73979570.

2. Стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що постанова про стягнення виконавчого збору від 06.02.2024 року, що винесена державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Черемяніним Максимом Сергійовичем за виконавчим провадженням ВП № 73979570 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 16.02.2024 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

21.02.2024 року до суду від третьої особи - ОСОБА_2 , надійшли пояснення по справі, в яких щодо задоволення позовних вимог заперечував.

04.03.2024 року до суду від відповідача надійшли матеріали виконавчого провадження ВП № 73979570.

Від відповідача, відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.06.2023 року по справі № 645/426/21 було задоволено в повному обсязі заяву про затвердження мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи : Служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Харківське Регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи « Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про поділ майна подружжя та визначення місця проживання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа : Харківське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи « Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву » про припинення права особи на частку у спільному майні та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа : Служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Вказаною ухвалою суду було затверджено мирову угоду від 09.05.2023 року, укладену між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 та визначено умови мирової угоди, зокрема:

Відповідач визнає позовні вимоги Позивача в частині визначення місця проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (надалі - «Дитина»), разом з Позивачем - ОСОБА_1 .

6. З метою забезпечення прав батька щодо участі у вихованні Дитини Сторони обумовили наступний графік та умови спілкування Відповідача з Дитиною:

6.1. Кожну 2 (другу) та 4 (четверту) п`ятницю місяця з 19 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин вечора неділі з урахуванням режиму дня Дитини, Дитина відвідує місце проживання Відповідача.

Відповідач самостійно забирає Дитину у п`ятницю з місця проживання за адресою: АДРЕСА_5 чи іншого місця, узгодженого попередньо Сторонами. До 19 години 00 хвилин у неділю батько має передати Дитину Позивачу безпосередньо за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_5 , чи в іншому місці, узгодженому попередньо Сторонами.

6.2. Кожне літо Відповідач має право на додаткові, крім вказаних в попередньому пункті, 30 днів спілкування з Дитиною для забезпечення можливості курортного відпочинку чи іншого безперервного спілкування, при цьому до досягнення дитиною віку 7 років час безперервного спілкування не може перевищувати 10 днів поспіль, а до досягнення дитиною 10 років - 15 днів поспіль.

6.3. Кожну зиму під час зимових свят (обов`язково кожний другий Новий рік з 31.12 до 06.01, період шкільних канікул) Відповідач має право провести з Дитиною 7 днів поспіль.

6.4. Відповідач має право на спілкування з Дитиною:

на наступний день після дня народження Дитини (26 квітня) з 12 годин 00 хвилин до 19 години 00 хвилин,

в день народження Відповідача (26 липня) цілий день,

в день народження матері Відповідача та бабусі Дитини (14 червня) цілий день.

6.5. Графік спілкування Відповідача з Дитиною може бути змінено за домовленістю між Сторонами.

6.6. Позивач погоджується, що у випадку, коли не відбулася зустріч Відповідача з Дитиною (у домовлений час з п`ятниці по неділю) не з вини батька, невикористаний час переноситься на наступні вихідні дні.

6.7. Позивач має обов`язково повідомляти Відповідача про:

випадки госпіталізації Дитини;

необхідні медичні обстеження, лікування та діагнози Дитини;

препарати котрі приймає Дитина відповідно до призначення лікаря;

навчальні заклади, котрі відвідує Дитина (назва та адреса розташування);

дитячі гуртки, котрі відвідує Дитина (назва та адреса розташування);

зміну місця проживання дитини.

6.8. Сторони беруть на себе зобов`язання не створювати перешкод одна одній у спілкуванні з Дитиною, утримуватися від негативних коментарів чи інших дій з метою формування у Дитини негативного враження про іншого з батьків.

6.9. Сторони зобов`язуються узгоджувати один з одним основні принципи виховання Дитини та реалізовувати їх виконання.

7. Сторони погодили, що усі судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу та судовий збір, покладаються на сторону, яка їх понесла, та іншою стороною не відшкодовуються.

8. Сторони підтверджують, що мирова угода Сторонами прочитана, відповідає їх волевиявленню, намірам та містить предмет і всі суттєві умови, за якими вони хотіли досягти згоди.

9. Мирова угода укладена добровільно та без жодного примусу, не є фіктивною чи удаваною, а наміри Сторін відповідають змісту зобов`язань, визначених мировою угодою.

10. Сторони вважають, що укладення даної мирової угоди не завдає шкоди інтересам третіх осіб та відповідає інтересам дитини.

11. Сторони розуміють, що в відповідності до ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

12. У разі невиконання добровільно Сторонами умов цієї мирової угоди, вона виконується примусово в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 , вбачаючи в діях позивача - ОСОБА_1 , неналежне виконання ухвали суду від 14.06.2023 року по справі № 645/426/21 25.01.2024 року звернувся до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про примусове виконання рішення суду.

26.01.2024 року Державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Черемяніним Максимом Сергійовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 73979570, з виконання: 6. З метою забезпечення прав батька щодо участі у вихованні Дитини Сторони обумовили наступний графік таумови спілкування Відповідача з Дитиною:

6.1. Кожну 2 (другу) та 4 (четверту) п`ятницю місяця з 19 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин вечора неділі з урахуванням режиму дня Дитини, Дитина відвідує місце проживання Відповідача.

Відповідач самостійно забирає Дитину у п`ятницю з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 чи іншого місця, узгодженого попередньо Сторонами. До 19 години 00 хвилин у неділю батько має передати Дитину Позивачу безпосередньо за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , чи в іншому місці, узгодженому попередньо Сторонами.

6.2. Кожне літо Відповідач має право на додаткові, крім вказаних в попередньому пункті, 30 днів спілкування з Дитиною для забезпечення можливості курортного відпочинку чи іншого безперервного спілкування, при цьому до досягнення дитиною віку 7 років час безперервного спілкування не може перевищувати 10 днів поспіль, а до досягнення дитиною 10 років - 15 днів поспіль.

6.3. Кожну зиму під час зимових свят (обов`язково кожний другий Новий рік з 31.12 до 06.01, період шкільних канікул) Відповідач має право провести з Дитиною 7 днів поспіль.

6.4. Відповідач має право на спілкування з Дитиною:

на наступний день після дня народження ОСОБА 6 (26 квітня) з 12 годин 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, в день народження Відповідача (26 липня) цілий день, в день народження матері Відповідача та бабусі ОСОБА_6 (14 червня) цілий день.

6.5. Графік спілкування Відповідача з Дитиною може бути змінено за домовленістю між Сторонами.

06.02.2024 року Державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Черемяніним Максимом Сергійовичем було винесено постанову про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору у розмірі 14200,00 грн. за примусове виконання рішення немайнового характеру.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Правовідносини у цій сфері врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII який є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій.

Згідно з частиною 2статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404-VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження»(далі - Закон №1404- VIII).

Згідно із частиною першою статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зп.1 ч.1ст.3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору.

За статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Отже, Законом № 1404-VIII на державного виконавця покладено обов`язок перевіряти виконання рішення боржником.

Згідно з пунктом 1 частини першої, частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 5ст. 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (ч. 9 ст. 27 Закону «Про виконавче провадження»).

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Приписами статей 40, 42 Закону № 1404-VІІІ передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону № 1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина перша статті 42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Отже, з аналізу вищенаведених норм Закону № 1404-VІІІ слідує, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів, є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби.

З матеріалів виконавчого провадження ВП № 73979570 судом встановлено, що державним виконавцем не зчинялись дії щодо виконання порядку проведення побачень та участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною на виконання ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 14.06.2023 року по справі № 645/426/21. Відтак, стягнення відповідачем виконавчого збору в межах виконавчого провадження ВП № 73979570 є безпідставним.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Кооперативна, буд. 12/14,м. Харків,61003), третя особа - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 06.02.2024 року, що винесена державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Черемяніним Максимом Сергійовичем за виконавчим провадженням ВП № 73979570.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.