Справа № 240/32426/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності

16 квітня 2024 року м. Житомир справа № 240/32426/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

установив:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася у суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області) про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення нарахування та виплати з 01 жовтня 2023 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що становить дві мінімальні заробітні плати (згідно із законом про Державний бюджет на відповідний рік) та зобов`язання вчинити відповідні дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Житомирській області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01 жовтня 2023 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції, яка була чинна до 01 січня 2015 року та зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01 жовтня 2023 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, визначеного статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції, яка була чинна до 01 січня 2015 року, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Указане рішення набрало законної сили 17 лютого 2024 року.

29 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.

05 квітня 2024 року ГУ ПФУ в Житомирській області подало заперечення на заяву ОСОБА_1 , у яких просить відмовити у її задоволенні. Указує, що на виконання рішення суду від 17 січня 2024 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищення як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, встановленому у розмірі 5368,00 грн (2684,00 х 2). З 01 січня 2024 року при перерахунку пенсії застосовано розмір мінімальної заробітної плати, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду 1600,00 грн відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік». Розмір пенсії станом на 01 січня 2024 року становить 6062,61 грн, в тому числі 3200,00 грн підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному на виконання рішення суду (1600,00 грн х 2). З 01 березня 2024 року виплата належної суми пенсії здійснюється у розмірі, визначеному на виконання рішення суду.

16 квітня 2024 року до суду надійшло від ГУ ПФУ в Житомирській області клопотання, у якому наголошено на пропуску ОСОБА_1 строку для подання заяви в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України. На підтвердження указаного додано копію з особової картки ОСОБА_1 .

Визначаючись щодо поданої заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині 1 цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 травня 2021 року у справі №9901/598/19, здійснивши аналіз положень статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України сформулювала наступний правовий підхід до розуміння цієї норми: …вбачається, що строк для подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку цієї статті починає свій перебіг від дня, коли особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів унаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду певних рішень, вчинення ним дій чи допущення бездіяльності, які така особа просить визнати протиправними у відповідній заяві, або ж про порушення відповідачем її прав, підтверджених рішенням суду, в інший спосіб.

Суд при розгляді цієї справи не вбачає правових підстав відступати від запропонованого Великою Палатою Верховного Суду підходу до розуміння положень статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як зазначалося вище, 17 лютого 2024 року набрало законної сили рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі №240/32426/23, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2023 року нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року.

З 01 березня 2024 року ГУ ПФУ в Житомирській області в добровільному порядку здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 , до розміру якої включено 3200,00 грн підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному на виконання рішення суду (1600,00 грн х 2).

Відповідно до наданого ГУ ПФУ в Житомирській області витягу з особової картки, судом установлено, що пенсію ОСОБА_1 отримала 18 березня 2024 року.

Таким чином, позивач саме 18 березня 2024 року дізналася про виплату пенсії у неналежному розмірі.

Однак, до суду із заявою, в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішення суду, звернулась 29 березня 2024 року (відповідно до штемпелю на конверті, у якому подано заяву до поштового відділення), тобто поза межами десятиденного строку з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів, визначеного імперативним приписом частини 4 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі №2а-516/2010 та від 21 жовтня 2021 року у справі №580/424/20.

Право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, п. 57, серія А, № 93).

Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що заява позивача подана після спливу строку, визначеного частиною 4 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Таким чином заява ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду у справі № 240/32426/23, підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 243, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернути заявникові.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати її постановлення.

Суддя Т.О. Окис