Справа № 160/31394/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою STELLATA Invest s.r.o. до Дніпровської митниці, третя особа: ТОВ «БЦ «АЯКС» про визнання рішення протиправним,-
29.11.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява STELLATA Invest s.r.o. до Дніпровської митниці, третя особа: ТОВ «БЦ «АЯКС», в якій просить:
- присудити за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці на STELLATA Invest s.r.o. (Pobrezni 394/12, Karlin, 186 00 Prague 8 Czech Republic Rеg. number: 0589З682) судові витрати по справі у розмірі 40 000,00 грн.
Ухвалою від 04.12.2023 року позовну заяву STELLATA Invest s.r.o. до Дніпровської митниці, третя особа: ТОВ «БЦ «АЯКС» про визнання рішення протиправним - залишено без руху.
Ухвалою від 11.12.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Посилання позивача та доводи в обґрунтування того, що задекларований Товар є металевим брухтом відповідачем не взято до уваги, оскільки для визнання Товару, ідентифікованого як «складові частини бронебійних снарядів «3БМ-22» (Заколка), а саме демпфери-локалізатори, що розміщені поперед бронебійних стрижнів», металобрухтом необхідні документи, які містять рішення власника виробу - складових частин бронебійних снарядів «3БМ-22» (Заколка) про втрату експлуатаційної цінності цих виробів та які містять висновок про остаточну непридатність цих виробів для використання за призначенням. Такі документи декларантом не надано.
11.01.2024 року представником позивача подано відповідь на відзив. Представник позивача заперечує твердження митниці, що Товар по теперішній час перебуває на митному складі ТОВ «Автомир-Транс» за адресою: м. Дніпро, вул. Кості Гордієнко, 2, оскільки ще 25.09.2023 року такий Товар був вилучений у останнього згідно опису предметів №б/н від 25.09.2023 року та розміщений на складі митного органу. Дана партія товару за описом «Вольфрамовий скрап (брухт) металевий в кусках зі сплаву марки ВНЖ 7-3 Вага нетто 6080 кг.» була поміщена в митний режим митного складу 02.03.2020 року за митною декларацією ІМ74ДЕ №UA110160/2020/002191 з кодом УКТЗЕД на рівні 6 знаків 810197, що є юридичним фактом підтвердження як опису товару та і його коду. Увесь час товар перебував під митним контролем (що також підтверджує Дніпровська митниця), не був поміщений в будь-який інший митний режим (зокрема в режим Імпорт випуск у вільний обіг) та має статус іноземних товарів згідно з статтею 126 Митного кодексу України. У відповідь на адвокатський запит представника позивача до ТОВ «Автомир-Транс», останнім надано відповідь, відповідно до якої зазначено, що дійсно товар, який вказаний в МД №UA110160/2020/002191 від 02.03.2020 року був вилучений у ТОВ «Автомир-Транс» (власника митного складу), але з невідомих причин вказана в опису вилучених предметів інша особа, а саме ОСОБА_1 , який не є власником товару, не є особою відповідальною за зберігання товару та при вилучені товару не був присутнім. Також ТОВ «Автомир-Транс» вказало що воно є власником митного складу, який має номер в реєстрі М/0489/V/01. Товар, який вказаний в ЕМД №UA110160/2020/002191 від 02.03.2020 року є Вольфрамовий скрап (брухт) металевий в кусках зі сплаву марки ВНЖ 7-3, та знаходився на митному складі на підставі відповідних документів. Позивач наголошує, що з наявної інформації на митному складі ТОВ «Автомир-Транс» не зберігався товар, який є вибухонебезпечним.
Разом з тим, представником позивача у відповіді на відзив наголошено на тому, що з метою встановлення належного коду товару та характеристик товару було проведено ряд експертиз, за результатами яких були отримані висновки. Представником позивача також спростовуються аргументи митного органу щодо експертних досліджень, викладені у відзиві на позовну заяву.
Також представником позивача зазначено, що відповідачем пропущено строк для подання відзиву на позовну заяву, а тому слід застосувати ч. 4 ст. 159 КАС України щодо визнання позову відповідачем.
У контексті зазначеного суд звертає увагу представника позивача, що положення вказаної норми передбачають, що суд може кваліфікувати як визнання позову саме неподання відповідачем відзиву на позовну заяву. Відповідачем у межах у даної справи відзив на позовну заяву поданий.
15.01.2024 року через систему «Електронний суд» представником позивача подано клопотання про долучення доказів, а саме: договору про надання правової допомоги №2009/2/23 від 20.09.2023 року.
12.02.2024 року на адресу суду надійшов лист від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про неможливість виконання ухвали суду, а також рекомендовано звернутись до виконавців вищезазначеної судової експертизи, а саме: до Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України.
20.02.2024 року Дніпровською митницею подано до суду клопотання про долучення доказів: висновок Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки Збройних Сил України від 08.02.2024 року №220/59/312 разом із запитом митниці від 29.01.2024 року №7.5-1/7.5-20-30/14/572.
12.03.2024 року представником позивача подано клопотання, в якому викладено позицію щодо означеного висновку.
Ухвалою від 13.03.2024 року заяву представника STELLATA Invest s.r.o. від 13.03.2024 року про забезпечення позову до подання позовної заяви повернуто без розгляду.
1. Надані на дослідження предмети, являються демпфер-локалізаторами бронебійно-підкаліберних снарядів ЗБМ-22 у кількості 18 шт.
2. Надані на дослідження предмети до категорії боєприпасів, вибухових пристроїм та вибухових речовин не відносяться.
3. Надані на дослідження предмети для здійснення вибуху не придатні.
Ухвалою від 01.04.2024 року поновлено провадження по справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Як встановлено судом із тексту позовної заяви 21.08.2023 року між ТОВ «БЦ «АЯКС» та STELLATA Invest s.r.o., Czech Republic укладено Договір доручення про надання послуг з митного оформлення товарів №7/23.
У графі 31 МД Митним брокером вказаний опис товару: 1. Вольфрамовий брухт в кусках зі сплаву марки ВНЖ 7-3 - 6080,00 кг. ТУ 48-19-54-91, ТУ 48-19-28-82. Хімічний склад: - W (Вольфрам) - основа; - Ni (Нікель) - 6,8-7,4%; - Fe (Залізо) - 2,8-3,4%. Фізико-механічні характеристики згідно ТУ 48-19-54-91: - щільність: 16,50-17,35;- тимчасовий опір розриву: 70 кг/мм2;- відносне подовження при розтягуванні: не менше 3%;- твердість: 20-30 HRc. Фізико-механічні характеристики згідно ТУ 48-19-28-82:- щільність: 16,60-17,10;- тимчасовий опір розриву: 70 кг/мм2;- відносне подовження при розтягуванні: не менше 3%;- твердість: 20-30 HRc; - різнощільність в межах однієї заготовки циліндричної форми: не більше 0,7 г/см3. Брухт розфасований у 6 пластикових мішків. Партія товару вивозиться за розпорядженням власника товару. Торговельна марка: нема даних. Виробник: нема даних. Країна виробництва: Російська Федерація (RU).
Вважаючи прийняте митницею рішення про визначення коду товару протиправним та безпідставним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Митного кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
За визначеннями, наведеними у пунктах 23 та 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - МК України) митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи (частини перша - третя статті 318 МК України).
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 МК України).
Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (частина п`ята статті 255 МК України).
Разом з тим, за змістом статті 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
Відповідно до частин першої - четвертої, сьомої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими.
Для цілей митного оформлення класифікація товарів здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації.
Пунктами 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено, що класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:
1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:
2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;
(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.
3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.
6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.
Отже, зазначеними правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.
Так, відповідно до частини 2 статті 69 Митного кодексу України, органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
Відповідно до пункту 4 Розділу ІІІ зазначеного Порядку встановлено, що контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС.
Відповідно до пункту 5 Розділу ІІІ цього ж Порядку, у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД. При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.
Так, судом досліджено, що позивачем в графі 31 «опис товару» було задекларовано: 1. Вольфрамовий брухт в кусках зі сплаву марки ВНЖ 7-3 - 6080,00 кг. ТУ 48-19-54-91, ТУ 48-19-28-82. Хімічний склад: - W (Вольфрам) - основа; - Ni (Нікель) - 6,8-7,4%; - Fe (Залізо) - 2,8-3,4%. Фізико-механічні характеристики згідно ТУ 48-19-54-91: - щільність: 16,50-17,35;- тимчасовий опір розриву: 70 кг/мм2;- відносне подовження при розтягуванні: не менше 3%;- твердість: 20-30 HRc. Фізико-механічні характеристики згідно ТУ 48-19-28-82:- щільність: 16,60-17,10;- тимчасовий опір розриву: 70 кг/мм2;- відносне подовження при розтягуванні: не менше 3%;- твердість: 20-30 HRc; - різнощільність в межах однієї заготовки циліндричної форми: не більше 0,7 г/см3. Брухт розфасований у 6 пластикових мішків. Партія товару вивозиться за розпорядженням власника товару. Торговельна марка: нема даних. Виробник: нема даних. Країна виробництва: Російська Федерація (RU).
Під час митного оформлення відповідачем віднесено задекларований товар до групи 93 «Зброя, боєприпаси; їх частини та приладдя», товарна позиція 9306 «Бомби, гранати, торпеди, міни, ракети та аналогічне озброєння і їх частини; патрони, снаряди та інші боєприпаси і їх частини, включаючи дріб та пижі до патронів: - патрони для гладкоствольної зброї та їх частини; кульки для пневматичної зброї:», код 9306 90 10 00 «- - для військових цілей».
Досліджуючи позиції сторін щодо визначених ними кодів УКТЗЕД задекларованого позивачем товару, суд зазначає про таке.
Відповідно до примітки 8 до розділу ХV, то у цьому розділі наведені нижче терміни означають:
(a) "відходи і брухт": (i) всі металеві відходи і брухт; (ii) металеві вироби, які остаточно не придатні для використання за призначенням внаслідок поломки, розрізів, зношення або інших причин;
(b) "порошки" - вироби, 90 мас.% або більше яких проходять крізь сито з розміром вічка 1 мм.
Разом з тим, наказом Державної митної служби України від 14.12.2022 року №543 затверджені Пояснення до УКТЗЕД.
Так, поясненнями до товарної позиції 8101 передбачено, що у цій позиції вольфрам розглядається в таких формах:
(B) Необроблений метал, наприклад, у вигляді блоків, зливків, спечених прутків або у вигляді відходів і брухту (для останніх див. Пояснення до товарної позиції 7204).
(C) Оброблений метал, наприклад, прутки, одержані шляхом прокатування або волочіння; профілі, плити та листи, стрічки або дріт.
(D) Вироби, не розглянуті в Примітці 1 до Розділу XV або не включені в групу 82 чи 83, або більш конкретно не розглянуті в іншому місці Класифікації. Більшість виробів з вольфраму, крім пружин, фактично включаються в Розділ XVІ або XVІІ; наприклад, складний електричний контакт включається в групу 85, у той час як пластини з вольфраму, використовувані для виготовлення такого контакту, включаються до цієї товарної позиції.
Згідно з поясненнями до товарної позиції 7204 до цієї товарної позиції включаються відходи та брухт чорних металів, як визначено в Примітці 8 (а) до Розділу XV.
Такі відходи і брухт чорних металів різноманітні за природою і, як правило, можуть бути таких видів:
(1) Відходи та брухт у результаті виробництва або механічного оброблення чорних металів (наприклад, обрізки, ошурки та токарна стружка).
(2) Вироби з чорних металів, певно непридатні для використання через поломку, надрізи, знос або з інших причин; з метою задоволення вимог користувачів до розмірів і якості відходи та брухт чорних металів зазвичай підготовляються за допомогою таких процесів:
(а) різання ножицями або газовим різаком важких і довгих деталей;
(b) пресування в пакети, особливо у разі легковагого брухту, використовуючи, наприклад, гідравлічний прес;
(c) розбирання кузовів автомобілів та іншого легковагого брухту, після чого відбувається сортування (можливо, магнітне), щоб одержати досить чистий продукт високої щільності;
(d) дроблення і пресування в брикети ошурок і стружки чорних металів;
(e) дроблення старих виробів із заліза.
Відходи та брухт зазвичай використовуються для видобування металу шляхом їхнього переплавлення або для виробництва хімічних продуктів.
Згідно з приміткою до розділу XV, останній не включає: (ij) свинцевий дріб для боєприпасів (товарна позиція 9306) та інші вироби розділу XIX (зброя та боєприпаси);
Код 9306 90 10 00 - - для військових цілей.
Згідно Пояснень до цієї товарної позиції включаються (F) частини боєприпасів і засоби для ведення бойових дій.
Для вирішення питання про правомірність / неправомірність винесення оскаржуваного митницею рішення, судом досліджено наявні у матеріалах справи висновки наступних експертиз та досліджень.
« Надана на дослідження проба має вигляд чотирьох металевих порожнистих виробів з одного боку конічної а з іншого циліндричної форми з різьбою, сірого кольору, (зобр. 1-4). На поверхні виробів наявні вм`ятини, надрізи, сліди пошкодження. Надані на дослідження предмети мають середню масу 822 г. Середні розміри зразків наведені в дослідній частині на зобр. №4 у п. 11.3 Висновку.
За результатами досліджень якісного елементного складу наданої на дослідження проби виявлено наступні елементи: вольфрам (основа), нікель, залізо а також виявлено домішки хрому, молібдену, цинку.
Для встановлення відповідності наданого на дослідження товару до марки сплаву ВНЖ (7-13), ТУ 48-19-54-91, ГУ 48-19-28-82 необхідне проведення кількісного дослідження елементного складу, а також механічних властивостей. На даний момент вказані дослідження в СЛЕД Держмитслужби не проводяться за відсутністю необхідного обладнання (спектрометру з налаштуванням на дослідження сплавів вольфраму та набору відповідних стандартних зразків, а також розривної машини та твердоміру).
Надані на дослідження предмети, що є складовими частинами бронебійних снарядів «ЗБМ-22» (Заколка), а саме демпферами-локалізаторами, що розміщені поперед бронебійних стрижнів, мають ознаки товарів зазначених в Списку товарів військового призначення згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 року №1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення».
Надані на дослідження складові частини бронебійних снарядів, імовірно, демонтовано та пошкоджено механічним способом, оскільки при прямому використанні даного типу снарядів (пострілі та влучення в ціль) бронебійні стрижні імовірно мають набагато суттєвіші пошкодження (розтріскування, розплавлення тощо). Встановлення фізичного зносу, втрати експлуатаційної цінності частин бронебійних снарядів виходить за межі компетенції -та уповноважень СЛЕД Держмитслужби.
Відповідно до законодавства, Держекспортконтроль України проводить експертизу в галузі державного експортного контролю, одним із основних завдань якої є визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю.
Згідно Закону України «Про металобрухт» «металобрухт - непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів». Враховуючи вищезазначене та оскільки на товар відсутні будь-які документи щодо списання товарів військового призначення внаслідок морального чи фізичного зносу, непоправного браку (для визначення товару металобрухтом), визначити відповідність наданої на дослідження проби ДСТУ 3211:2009/ГОСТ 1639:2009 «Брухт і відходи кольорових металів і сплавів. Загальні умови» не видається можливим.»
Також, до справи долучено висновок попередньої ідентифікації (недержавної експертизи) щодо ідентифікації товару №151 від 30.06.2020 року, складений ТОВ «Науково-технічний центр оборонних досліджень» та який оформленого листом №1/01-275 від 30.06.2020 року. Замовник експертизи: ТОВ «Металсплавтехнології». Мета та характеристика експертизи: ідентифікація товару «Вольфрамовий скрап (лом) металевий в кусках із сплаву марки ВНЖ 7-3, ТУ 48-19-54-91» щодо його приналежності / не приналежності до категорії товарів подвійного використання, експертиза нормальна. За підсумками ідентифікації визначено: товар, зазначений у п. 1, не відповідає найменуванню (опису) та технічним параметрам товарів, що підлягають державному експортному контролю, які зазначені в Списках товарів Додатку до ПКМУ №86 від 28.01.2004 року; на які експерт, що оформлює висновок, має повноваження згідно із Свідоцтвом №002-07/2021 від 11.07.2019 року.
Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром складено 03.09.2020 року висновок експерта №19/104-11/1-258, за яким:
- надані на дослідження предмети, являються демпфер-локалізаторами бронебійно-підкаліберних снарядів ЗБММ-22 у кількості 18 шт.;
- надані на дослідження предмети до категорії боєприпасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин не відносяться;
- надані на дослідження предмети для здійснення вибуху не придатні.
Принагідно суд зазначає, що відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 69 Митного кодексу України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.
Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер (ст. 8 ст. 69 МКУ).
Так, статтею 70 МК України встановлені митні режими. Серед іншого встановлено митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та режим митного складу.
Статтею 121 МКУ визначено, що митний склад це митний режим, відповідно до якого іноземні або українські товари зберігаються під митним контролем із умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до ч. 3 ст. 125 МК України іноземні товари, що зберігаються в митному режимі митного складу, до закінчення строку їх придатності або строків зберігання, установлених частинами першою і другою цієї статті, повинні бути задекларовані для ввезення на митну територію України в іншому митному режимі або реекспортовані.
Таким чином, судом встановлено, що з моменту заявлення товару за ЕМД від 03.08.2023 року №UA110160/2020/002283 та до подання МД 30.08.2023 року Товар безперервно перебував у режимі митного складу. Тож, характеристики товару, який перебував у режимі митного складу на митному складі ТОВ «Автомир-транс», у вказаний проміжок часу не змінились, а тому суд враховує вищедослдіжені висновки експертиз.
Так, суд вказує, що 26.03.2024 року на адресу суду надійшов витребуваний судом висновок №19/104-11/1-258, який складений 03.09.2020 року Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, відповідно до якого:
- надані на дослідження предмети, являються демпфер-локалізаторами бронебійно-підкаліберних снарядів ЗБМ-22 у кількості 18 шт.;
- надані на дослідження предмети до категорії боєприпасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин не відносяться;
- надані на дослідження предмети для здійснення вибуху не придатні.
Відповідно до УКТЗЕД, група 9306 - «Бомби, гранати, торпеди, міни, ракети та аналогічне озброєння і їх частини; патрони, снаряди та інші боєприпаси і їх частини, включаючи дріб та пижі до патронів». Тобто, до цієї групи включені і частини снарядів. Як зазначено вище, висновком Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №19/104-11/1-258 від 03.09.2020 року встановлено, що надані на дослідження предмети, являються демпфер-локалізаторами бронебійно-підкаліберних снарядів ЗБМ-22.
Судом також не враховуються твердження позивача про те, що даний Товар є металобрухтом, так як у відповідності до ст. 1 Закону України «Про металобрухт» металобрухт - непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.
На противагу зазначеній дефініції, матеріали справи не містять такого рішення власника.
Стосовно даного висновку суд зазначає, що він не надавався при здійсненні митного контролю та не досліджувався при прийнятті оскаржуваного рішення.
Також, у графі 31 МД митним брокером зазначено «Вольфрамовий брухт в кусках зі сплаву марки ВНЖ 7-3 - 6080,00 кг. ТУ 48-19-54-91, ТУ 48-19-28-82».
Проте, зі змісту висновків експертів, а також посадовими особами Дніпровської митниці встановлено, що Товар має форму «металевих порожнистих виробів з одного боку конічної, а з іншого боку циліндричної форми з різьбою».
Окрім того, згідно з випискою з Сертифіката якості №3328 від 15.05.2018 року, мовою документа:
- «ТУ 48-19-54-91 распространяется на изделия марки ВНЖ 7-3 различных форм массой до 100г, применяемые для специальных целей»,
- «ТУ 48-19-28-82 распространяется на заготовки из тяжёлого сплава марки ВНЖ 7-3 массой не более 2 кг, предназначеные для использования в приборостроении.»
При цьому, виріб, ідентифіковано як складову частину бронебійного снаряду «3БМ-22» (Заколка), а саме демпфер-локалізатор, що розміщений поперед бронебійних стрижнів, та не підтверджено, що призначений для використання в приладобудуванні.
Тому, з урахуванням вищевказаного, зокрема країни виробництва задекларованого Товару, суд приходить до висновку про правомірність винесення митним органо оскаржуваного рішення, за яким задекларований позивачем товар має значитись за кодом УКТЗЕД 9306 90 10 00, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Щодо решти аргументів сторін, то згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Відповідачем не доведено належними доказами правомірність своїх рішень.
При цьому, хоча на відповідача покладається обов`язок доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не виконання ним такого обов`язку не звільняє позивача від обов`язку доведення тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.
Зважаючи на вищевикладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, то розподіл судових витрат у вигляді судового збору, на правову допомогу та на проведення експертизи не здійснюється.
Керуючись ст. 9, 72-77, 139, 242-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву STELLATA Invest s.r.o. до Дніпровської митниці, третя особа: ТОВ «БЦ «АЯКС» про визнання рішення протиправним залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко