Справа № 607/2163/24
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2024Справа №607/2163/24

12 квітня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючої судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

-з участю: представника позивача Кожевнікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кожевнікова Олена Валеріївна, до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, інспектора капітана поліції Кременецького РУП ГУНП в Тернопільській області Шмигельського Віталія Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кожевнікова О.В., звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, інспектора капітана поліції Кременецького РУП ГУНП в Тернопільській області Шмигельського В.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1271144 від 19 січня 2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 19 січня 2024 року близько 11 год 00 хв. він рухаючись транспортним засобом «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, змушений був здійснити екстрену зупинку по вул. Воз`єднання, 5, у зв`язку із різким погіршенням самопочуття, а саме: головний біль, шум у вухах, потемніння в очах та запаморочення, біль у ділянці серця, прискорене серцебиття та відчуття задухи. Так, він вийшов з машини та попрямував до найближчого відомого магазину попросити про допомогу. В цей час до нього підійшов інспектор Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капітан ОСОБА_2 та вказав на порушення ним п. 15.9 (ґ) ПДР України, оскільки транспортний засіб здійснив зупинку на перехресті та склав на нього постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Водночас, при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектор проігнорував повідомлення про те, що він діяв в стані крайньої необхідності у зв`язку із поганим самопочуттям. Вказані обставини щодо його незадовільного стану здоров`я підтверджується консультативним висновком кардіолога клініки «Oxford Medical» від 19 січня 2024 року, згідно з яким в цей день при зверненні щодо виникнення погіршення самопочуття, а саме: головний біль, шум у вухах, потемніння в очах та запаморочення, біль у ділянці серця, прискорене серцебиття та відчуття задухи, в нього діагностовано пограничну артеріальну гіпертезцію. Транзиторну синусову тахікардію. СН ст. Вегетативну дисфункцію, легкі функціональні розлади.

Посилаючись на наведене та те, що він діяв в умовах крайньої необхідності, просив задовольнити позов та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

19 лютого 2024 року представник Головного управління Національної поліції в Тернопільській області подала відзив на позов. Вказала, що відповідач позов не визнає з наступних підстав.

19 січня 2024 року близько 11 год 19 хв. по вул. Воз`єднання, 5 у м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області позивач, керуючи транспортним засобом «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті, чим порушив вимоги п. 15.9 (ґ) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Інспектором Кременецького РУП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції ОСОБА_2 було виявлено дане правопорушення та винесено оскаржувану постанову.

Зазначила, що в позовній заяві позивач зазначає, що здійснив вимушену та екстрену зупинку, у зв`язку з погіршенням самопочуття. Однак, такі твердження не відповідають дійсності, оскільки з нагрудної камери працівника поліції не прослідковується жодного погіршення самопочуття позивача, на стан здоров`я позивач не скаржився та повідомив працівникам поліції про те, що здійснив зупинку на перехресті, оскільки привіз товар до магазину.

Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову.

Крім цього, представником відповідача до відзиву долучено відеоматеріали з нагрудних камер працівників поліції.

В судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце повідомлявся у встановленому законом порядку.

Присутня в судовому засіданні представник позивача адвокат Кожевнікова О.В. позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо у поданому відзиві просив справу слухати без участі їх представника.

Судом встановлено, що 19 січня 2024 року інспектором Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Шмигельським В.О. була винесена постанова серії ЕНА №1271144 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 19 січня 2024 року по вул. Воз`єднання, 5 у м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області позивач, керуючи транспортним засобом «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті, чим порушив вимоги п. 15.9 (ґ) ПДР України.

Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів із нагрудної камери працівника поліції вбачається, що 19 січня 2024 року позивач здійснив зупинку на перехресті по вул. Воз`єднання у м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області. Вказаний факт був встановлений працівниками поліції, які підійшли до ОСОБА_1 , повідомили йому про порушення ним ПДР України та запропонували надати свої документи. При спілкуванні з працівниками поліції позивач не вказував на погане самопочуття, не скаржився на хворобливий стан та не зазначав про необхідність надання йому допомоги. ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції про те, що він працює експедитором та здійснює доставку товарів в магазин, а тому змушений був здійснити зупинку на перехресті.

Згідно долученого позивачем консультативного висновку кардіолога «Oxford Medical» від 19 січня 2024 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз: погранична артеріальна гіпертензія, Транзиторна синусова тахікардія, СН 0 ст Вегетативна дисфункція, легкі функціональні розлади. При цьому, загальний стан ОСОБА_1 визначений як задовільний, без особливих зауважень з боку лікаря.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями диспозиції ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність у тому числі за порушення вимог правил упинки.

Відповідно до вимог п. 15.9 (ґ) ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Факт порушення позивачем пункту 15.9 (ґ) ПДР України, а саме те, що останній здійснив зупинку на перехресті, підтверджується відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, які долучені до матеріалів справи та не заперечується позивачем у позові.

Позивачем не спростовано належними та достатніми доказами обставини викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності у його діях складу правопорушення.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що він діяв в умовах крайньої необхідності, оскільки належних та достатніх доказів на підтвердження таких обставин позивачем не надано.

Сам по собі консультативний висновок кардіолога «Oxford Medical» від 19 січня 2024 року, не підтверджує того факту, що на момент здійснення позивачем зупинки на перехресті, останній діяв в умовах крайньої необхідності, оскільки міг почувати себе погано. Так, згідно вказаного консультативного висновку ОСОБА_1 встановлено діагноз: погранична артеріальна гіпертензія, Транзиторна синусова тахікардія, СН 0 ст Вегетативна дисфункція, легкі функціональні розлади. При цьому, загальний стан ОСОБА_1 визначений як задовільний, без особливих зауважень з боку лікаря, які б свідчили про стійке незадовільне самопочуття позивача.

Більше того, ТОВ «Oxford Medical», який надав вказаний висновок знаходиться в АДРЕСА_1 , а правопорушення вчинене позивачем в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, що знаходиться на відстані більше 50 кілометрів від м. Тернопіль. Відтак, вказані обставини, а саме віддаленість медичного закладу, який надав консультативний висновок, від місця вчинення правопорушення не підтверджують факту погіршення самопочуття ОСОБА_1 саме в момент здійснення зупинки транспортного засобу 19 січня 2024 року близько 11 год 23 хв. та те, що останній діяв у стані крайньої необхідності.

В силу вимог п. 2.9 (б) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції та увагу.

У випадку поганого самопочуття ОСОБА_1 було заборонено сідати за кермо транспортного засобу та здійснювати ним рух. Однак, останній, в супереч своїм доводам про погіршення стану здоров`я, продовжив рух транспортним засобом з м.Почаєва до м.Тернополя, та не звернувся за медичною допомогою до найближчого закладу у м.Почаїв. Вказані дії свідчать про відсутність погіршення стану здоров`я позивача в момент зупинки транспортного засобу та намагання останнього ухилитись від відповідальності за порушення ПДР,

Крім того, з відеозаписів із нагрудної камери працівника поліції вбачається, що при спілкуванні з працівниками поліції позивач не вказував на погане самопочуття, не скаржився на хворобливий стан та не зазначав про необхідність надання йому допомоги. При цьому, ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції про те, що він працює експедитором та здійснює доставку товарів в магазин, а тому змушений був здійснити зупинку на перехресті.

Не заслуговують на увагу посилання представник позивача на судову практику, викладену у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №545/3654/16-а (провадження №К/9901/29449/18), оскільки обставини справи, яка переглядалась судом Касаційної інстанції відмінні від обставин даної справи, а тому правові висновки, викладені у вказані постанові не підлягають застосуванню у даній справі.

Таким чином, суд вважає, що відеоматеріали в своїй сукупності та послідовності підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 15.9 (ґ) ПДР України ПДР України.

Відтак, позивачем не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, які б спростовали факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн відповідає вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог не має, а постанова про накладення стягнення серії ЕНА №1271144 від 19 січня 2024 року винесена працівником Кременецького РУП ГУНП в Тернопільській області у відповідності до вимог чинного законодавства.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У випадку відмови у задоволенні позову, витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кожевнікова Олена Валеріївна, до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, інспектора капітана поліції Кременецького РУП ГУНП в Тернопільській області Шмигельського Віталія Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ЕНА №1271144 від 19 січня 2024 року відмовити, а постанову залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачі: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, вул. Валова, 11, м. Тернопіль; ;

Інспектор поліції Кременецького РУП ГУНП в Тернопільській області Шмигельський Віталій Олексійович, вул. М. Драгоманова, 5, м. Кременець Кременецького району Тернопільської області.

Повне рішення складено 12 квітня 2024 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька