Справа № 140/2032/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2032/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо відмови провести нарахування та виплату пенсії із врахуванням надбавки до пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї - ОСОБА_2 , в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

зобов`язання здійснити нарахування та виплату пенсії із врахуванням надбавки до пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї - ОСОБА_2 , в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та виплачувати перераховану пенсію зі сплатою суми недоотриманого пенсійного забезпечення, що утворилася внаслідок проведеного перерахунку, починаючи з 01.09.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), в трудових відносинах не перебуває. З початку призначення пенсії, відповідно до пункту «а» статті 16 Закону №2262-ХІІ, йому як непрацюючому пенсіонеру була встановлена та виплачувалась надбавка до пенсії на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , але з 01.09.2023 виплату такої надбавки припинено у зв`язку з досягненням нею 18-річного віку.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 23.01.2024, у якій просив здійснити нарахування та виплачувати пенсію, починаючи з 01.09.2023, із урахуванням надбавки як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Листом від 21.02.2024 №0300-0203-8/10569 ГУ ПФУ у Волинській області відмовило ОСОБА_1 у відновленні виплати вищевказаної доплати до пенсії, яке мотивувало тим, що статтею 16 Закону №2262-ХІІ передбачено встановлення надбавки для непрацюючих пенсіонерів, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї. Тобто, така надбавка встановлюється на неповнолітніх утриманців - дітей, які не досягли 18 років. Оскільки його доньці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 18 років, виплата надбавки до пенсії була припинена з 01.09.2023. Для продовження виплати згаданої надбавки на підставі довідки Луцького національного технічного університету №1998/24 від 23.01.2024 підстави відсутні.

Позивач вважає, що такими діями відповідача порушено його законні права та інтереси щодо належного пенсійного забезпечення і соціального захисту, оскільки його донька ОСОБА_2 не досягла 23 років та є студенткою денної форми навчання Луцького національного технічного університету, тому він має право на отримання надбавки непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, відповідно до статті 30 Закону №2262-ХІІ.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 (а.с.25) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов представник ГУ ПФУ у Волинській області позовні вимоги не визнала. В обґрунтування своєї позиції вказала, що за правилом пункту «а» частини четвертої статті 30 Закону №2262-ХІІ непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, які не досягли 18 років, а діти старші цього віку, лише якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Застереження щодо дітей, які навчаються у навчальних закладах до 23 років, зазначена норма, як і частина шоста статті 30 Закону №2262-ХІІ, не містить. Отже, особи, зазначені у частині шостій статті 30 Закону №2262-ХІІ, дійсно мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не більш як до досягнення ними 23 років, проте вказаною нормою вони не віднесені до непрацездатних осіб, тобто відсутня друга умова для виплати спірної надбавки, а тому дії пенсійного управління про відмову в її виплаті є правомірними. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.27-29).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 01.09.2011 отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до вимог Закону №2262-ХІІ (а.с.16).

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.08.2005 (а.с.20).

З моменту призначення позивачу пенсії йому було встановлено надбавку на непрацездатну дитину віком до 18 років відповідно до пункту «а» статті 16 Закону №2262-ХІІ в сумі 382,00 грн (а.с.16), проте з 01.09.2023 відповідач припинив виплачувати вказану доплату (а.с.17).

Позивач звернувся із заявою до відповідача, у якій просив здійснити нарахування та виплачувати пенсію, починаючи з 01.09.2023, із урахуванням надбавки як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (а.с.22).

У листі від 21.02.2024 відповідач повідомив позивача, що оскільки його доньці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 18 років, виплата надбавки до пенсії була припинена з 01.09.2023. Підстави для продовження виплати згаданої надбавки на підставі довідки Луцького національного технічного університету №1998/24 від 23.01.2024 відсутні (а.с.23).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІ).

Відповідно до пункту «а» статті 16 Закону №2262-XII встановлено, що до пенсії за вислугу років, що призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується: надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям. За наявності права одночасно на пенсію, зазначені види допомоги і надбавку на непрацездатного члена сім`ї до пенсії за вислугу років за вибором пенсіонера може бути призначено пенсію, державну соціальну допомогу або нараховано на цього члена сім`ї надбавку. За наявності в сім`ї двох або більше пенсіонерів кожний непрацездатний член сім`ї, який перебуває на їх спільному утриманні, враховується для нарахування надбавки тільки одному з пенсіонерів за їх вибором.

Отже, право на нарахування надбавки до пенсії відповідно до пункту «а» частини першої статті 16 Закону №2262-XII мають непрацюючі пенсіонери, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника.

Статтею 30 Закону №2262-XII передбачено перелік осіб, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника за цим Законом. При цьому частиною четвертої цієї статті наведено перелік осіб, які вважаються непрацездатними членами сім`ї, а саме:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.

Відповідне зниження пенсійного віку жінкам, установлене абзацом першим цього пункту, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року;

г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Вказаний перелік осіб, які відносяться до непрацездатних членів сім`ї, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Водночас, за змістом частини шостої статті 30 Закону №2262-XII, на норми якої посилається позивач, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не більш як до досягнення ними 23 років. Діти-сироти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Таким чином, частина шоста статті 30 Закону №2262-XII визначає право, зокрема студентів денної форми навчання на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчального закладу, але не більш як до досягнення ними 23 років.

Оскільки зазначені у частині шостій статті 30 Закону №2262-ХІІ особи, що мають право на пенсію в разі втрати годувальника, які досягли повноліття, в тому числі і студенти, до кола непрацездатних членів сім`ї не входять, а тому непрацюючому пенсіонеру на них не може нараховуватися передбачена у пункті «а» частини першої статті 16 цього Закону надбавка до пенсії.

До аналогічного висновку щодо застосування норм матеріального права дійшов Верховний Суд України у своєму рішенні - постанова від 24.04.2012 (справа №21-73а12), а також таку позицію підтримав Вищий адміністративний суд України постанові від 14.06.2016 у справі К/800/39933/15.

Крім того, Конституційним Судом України в ухвалі від 11.11.2014 року № 94-у/2014 «Про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень пункту «а» частини першої статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у системному зв`язку з положеннями його частини першої, пункту «а» частини четвертої та частини шостої статті 30», викладено таку правову позицію:

«Крім того, у частині четвертій статті 30 Закону встановлено перелік членів сім`ї, які вважаються непрацездатними і на утримання яких, відповідно до пункту «а» частини першої статті 16 Закону, може нараховуватися надбавка до пенсії непрацюючим пенсіонерам, а у частині шостій статті 30 Закону передбачено право на отримання пенсії в разі втрати годувальника безпосередньо утриманцями, зокрема студентами до закінчення навчальних закладів, але не довше, ніж до досягнення ними 23-річного віку. Вказані норми Закону стосуються різних питань правового регулювання: в одному випадку - нарахування надбавки до пенсії, а в іншому - отримання пенсії в разі втрати годувальника».

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що право на нарахування та виплату надбавки відповідно до вимог пункту «а» статті 16 Закону №2262-ХІІ у позивача відсутнє, позаяк його дочка досягла повноліття, а факт її навчання у вищому навчальному закладі не є підставою для встановлення такої надбавки до досягнення нею 23-річного віку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач ГУ ПФУ у Волинській області як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій щодо припинення нарахування та виплати позивачу надбавки до пенсії за вислугу років як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій