Справа № 320/21159/23
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року справа №320/21159/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у прийнятті декларації від 22.05.2023 про відмову позивача від громадянства російської федерації та зобов`язати відповідача повторно розглянути декларацію від 22.05.2023 про відмову позивача від громадянства російської федерації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає відмову відповідача у прийняті декларації про відмову від громадянства російської федерації протиправною, оскільки ним виконано усі юридичні заходи для своєчасного отримання та подання до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області документу про припинення громадянства (підданства) російської федерації. Однак, з незалежних від позивача причин він немає можливості отримати документ про вихід із громадянства російської федерації та у встановлений термін подати його до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області для заміни її тимчасового посвідчення громадянина України на паспорт, що й стало підставою для подачі декларації про відмову від громадянства російської федерації.

Не перевіривши причини неможливості подачі позивачем необхідних документів, відповідач відмовив у прийнятті декларації, що, на думку позивача, призведе до порушення її прав та законних інтересів шляхом скасування її громадянства України та отримання паспорта громадянина України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідачем відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів в спростування обставин, викладених у позові, до суду не подано.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Києва, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 навчалась і закінчила у 1982 році восьмирічну освіту у середній школі №220 з виробничим навчанням Московського району м. Києва, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 від 09.06.1982. У 1984 році закінчила повний курс середньої освіти у середній школі №220 м. Києва, що підтверджується атестатом про середню освіту серії НОМЕР_3 від 25.06.1984.

З 16.09.1984 по 25.07.1985 ОСОБА_1 навчалась у профтехучилищі та здобула кваліфікацію кресляр-конструктор, що підтверджується дипломом №508325 від 24.07.1985.

З 27.09.1983 по 01.10.1988 ОСОБА_1 зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 24.03.2021 №100/39-143, виданою Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.

У липні 2021 року позивач звернулась до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області із заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України».

29 липня 2021 року Центральним міжрегіональним управлінням ДМС у м. Києві та Київській області прийнято рішення про набуття громадянства України ОСОБА_1 за територіальним походженням на підставі частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України».

Центральним міжрегіональним управлінням ДМС у м. Києві та Київській області видано довідку №2229/2021 від 08.09.2021 про реєстрацію особи громадянином України на підставі частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України».

На підставі вказаних рішення та довідки Центральним міжрегіональним управлінням ДМС у м. Києві та Київській області видано позивачу тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_4 строком дії по 29.07.2023.

Водночас, згідно з довідкою №2229/2021 від 08.09.2021 внаслідок набуття громадянства України, реєстрації та отримання тимчасового посвідчення громадянина України у позивача виник правовий обов`язок у термін 29.07.2023 вийти із громадянства російської федерації.

22 травня 2023 року позивачем подано відповідачу декларацію про відмову від громадянства російської федерації. У декларації від 22.05.2023 ОСОБА_1 зазначила, що 21.12.2021 уповноваженим органом російської федерації було прийнято у неї клопотання про припинення громадянства російської федерації, проте в установлений законодавством строк вона не отримала документа про припинення громадянства цієї держави або повідомлень про відмову у задоволенні її клопотання.

Листом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 24.05.2023 №В-949/6/8010-23/8010.4.1/1755-23 позивача повідомлено про відсутність підстав для прийняття декларації про відмову від громадянства рф замість документу уповноваженого органу рф про припинення громадянства рф. Рекомендовано позивачу для отримання довідки про реєстрацію особи громадянином України для оформлення паспорта громадянина України згідно з положеннями абзацу четвертого пункту 117 Порядку надати до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області документ уповноваженого органу рф про припинення громадянства рф (документ уповноваженого органу рф про вихід з громадянства рф).

Вважаючи дії відповідача щодо неприйняття декларації про відмову від громадянства російської федерації протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 №2235-III (далі - Закон №2235-III).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2235-III, громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Статтею 6 Закону № 2235-III закріплено підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з пунктом 2 частини першої вказаної статті громадянство України набувається за територіальним походженням.

Приписами частини першої статті 8 Закону №2235-III передбачено, що для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається:

особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства;

іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Частиною п`ятою статті 8 Закону №2235-III передбачено, що іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Враховуючи викладені вище норми чинного законодавства на іноземця покладається обов`язок припинити іноземне громадянство та подати документ про припинення іноземного громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту набуття громадянства. Водночас, у випадку неможливості надання такого документу з незалежних від особи причин, іноземець подає декларацію про відмову від іноземного громадянства.

За правилами абзаців 12, 13 статті 1 Закону №2235-III:

зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України;

незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи якщо така процедура не здійснюється або вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України.

Згідно з абзацом 16 статті 1 Закону № 2235-III, декларація про відмову від іноземного громадянства це документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Відповідно до частини восьмої статті 8 Закону № 2235-III особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні.

Зразок декларації про відмову від іноземного громадянства затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.08.2012 № 715 «Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку» (далі - Наказ № 715).

Відповідно до затвердженого Наказом № 715 зразка, заявник має зазначити в декларації строк, установлений законодавством іноземної держави, протягом якого заявник не отримав документ про припинення громадянства цієї держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 29.07.2021 набула громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» та взяла на себе зобов`язання припинити іноземне громадянство російської федерації протягом двох років з моменту набуття нею громадянства України.

Враховуючи викладені вище норми чинного законодавства, саме на позивача покладається обов`язок припинити іноземне громадянство та подати документ про припинення іноземного громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту набуття громадянства.

Згідно з підпунктом 54 пункту 4 Положення про Міністерство закордонних справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 №281, Міністерство закордонних справ України відповідно до покладених на нього завдань, дипломатичними представництвами, консульськими установами іноземних держав, представництвами міжнародних організацій в Україні, а також дипломатичним корпусом, акредитованим в Україні. За інформацією посольства російської федерації в Україні, розмір консульського збору за припинення громадянства російської федерації на момент набуття заявником громадянства України становив 1820 грн. що не перевищувало половину мінімальної заробітної плати на момент набуття громадянства України.

Незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства), в розумінні пункту 1 статті 1 Закону № 2235-III, є невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Відтак, обов`язковою передумовою для визнання причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства незалежною від особи, є факт звернення/прийняття клопотання такої особи уповноваженим органом держави її громадянства.

Особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом № 2235-III порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства (якщо така не була подана раніше) їм замість тимчасових посвідчень громадянина України, залежно від місця проживання, видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон (пункти 117-119 Порядку).

Тобто, позивач зобов`язаний подати документ про припинення російського громадянства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 21.12.2021 подала до Посольства Російської Федерації в Україні заяву про вихід з громадянства Російської Федерації та сплатила консульський збір у встановленому розмірі, що підтверджується довідкою Посольства Російської Федерації в Україні від 21.12.2021.

Із вказаної довідки вбачається, що заява позивача про вихід з громадянства прийнята до розгляду на підставі статті 19 частини 2 Федерального закону від 31.05.2002 №62-Ф3 «О Гражданстве Российской Федерации» - 21.12.2021 та зареєстрована за №269100489. Консульський збір у розмір 1820,00 грн сплачено.

Враховуючи дату прийняття уповноваженим органом відповідного клопотання позивача щодо виходу із громадянства (21.12.2021) термін прийняття відповідного рішення настав 21.06.2022.

Однак, у визначений термін рішення по заяві позивача про її вихід із громадянства Російської Федерації, а також відповідний документ уповноваженим органом на її адресу не надіслано, у зв`язку з чим позивачем 02.05.2023 за допомогою електронного кабінету громадянина на Інтернет-сторінці Міністерства закордонних справ Російської Федерації подано інформаційний запит.

У відповідь на цей запит позивача, електронним листом від 04.05.2023 вих.№12144/кд-гр на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 Міністерством закордонних справ Російської Федерації повідомлено про те, що її заява від 21.12.2021 щодо виходу із громадянства Російської Федерації погоджена із МВД і ФСБ Росії, однак у зв`язку із призупиненням діяльності російських закордонних установ в Україні відповідне рішення не було прийнято. Також вказаним листом роз`яснено позивачу право звернутись із заявою до дипломатичного представництва чи консульської установи Російської Федерації в іншій державі.

Отже, з встановлених обставин справи та наявних доказів у справі вбачається, що позивачем вчинялися необхідні дії задля припинення громадянства Російської Федерації, однак такі не призвели до певних правових результатів з незалежних від позивача причин.

Суд зазначає, що, в такому випадку, законодавство передбачає можливість подання декларації про вихід з громадянства Російської Федерації, позаяк, за ч. 1 ст. 1 Закону № 2235-III, декларацією про відмову від іноземного громадянства є документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Так, позивач у декларації від 22.05.2023 взяла на себе зобов`язання повернути паспорт громадянина російської федерації до уповноважених органів цієї держави, не користуватися правами громадянина російської федерації та не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян цієї держави.

Відтак, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 зверталася до консульської установи російської федерації щодо припинення громадянства, заява останньої прийнята Посольством Російської Федерації в Україні, сплачений консульський збір та останньою взято на себе зобов`язання повернути національний документ громадянства російської федерації.

Проте, відповідач вирішуючи питання щодо прийняття декларації позивача, обмежився лише роз`ясненнями норм законодавства щодо процедури припинення іноземного громадянства, не прийняв декларацію та не надав мотивованої відмови позивачу в прийнятті такої декларації, при цьому, не розглянув по суті звернення позивача, не надав жодної оцінки підставам подачі нею декларації та протиправно зобов`язав її подати документ, неможливість отримання якого по суті і стала підставою для подачі такої декларації. Тобто, відповідачем фактично не прийнято жодного рішення за результатами розгляду декларації ОСОБА_1 .

Також, слід врахувати й те, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався і триває на час розгляду справи.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України 24.02.2022 були офіційно розірвані дипломатичні відносини між Україною та Російською Федерацією, та, відповідно, посольства та консульства Російської Федерації в Україні припинили свою діяльність.

Таким чином, визнання офіційно цього факту не потребує додаткового доведення з боку позивача про наявність незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства. У законодавстві України відсутнє правове регулювання процедури припинення іноземного громадянства за ініціативою особи в разі ведення воєнних дій між Україною та відповідною державою громадянства такої особи.

Суд зауважує, що позивачем вчинялися необхідні дії з метою припинення громадянства Російської Федерації (звернення до відповідних органів російської федерації, отримання довідки про прийняття заяви про вихід із громадянства російської федерації), однак це не призвело до відповідного правового результату з незалежних від неї причин.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, консульські установи держави-агресора в Україні не працюють, однак з початку повномасштабного вторгнення законодавство України не зазнало змін в частині визначення порядку дій та їх послідовності щодо відсутності в особи можливості отримання документа про припинення громадянства такої держави з незалежних від неї причин, що в свою чергу призводить до фактичного порушення прав такої особи.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 мала право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки вона позбавлена можливості отримати документ про припинення громадянства російської федерації з незалежних від неї причин.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у прийнятті від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації є протиправною, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, з урахуванням наявності у відповідача дискреційних повноважень, повторно розглянути декларацію позивача від 22.05.2023 про відмову позивача від громадянства російської федерації замість документа про припинення громадянства російської федерації, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних дій.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

На підставі частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягають стягненню здійсненні ним судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (місцезнаходження: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А; ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (місцезнаходження: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А; ) щодо відмови ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) у прийнятті декларації від 22.05.2023р. про відмову від громадянства російської федерації.

3. Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (місцезнаходження: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А; ) повторно розглянути декларацію ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) від 22.05.2023р. про відмову від громадянства російської федерації, з урахуванням висновків суду.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (місцезнаходження: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А; ).

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.