Справа № 120/7023/23
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 квітня 2024 р. Справа № 120/7023/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. У результаті розгляду доданих до заяви документів до страхового стажу не зараховано періоди згідно трудової книжки від 16.08.1977. Вважає, що записи трудової книжки містять всю необхідну інформацію про періоди роботи. Крім того, записи зроблені у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесений відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця. Також зазначає, що обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, які здійснюють заповнення трудової книжки, а не на працівника.

Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградсткій області подало до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що оскаржуваним рішенням відмовлено позивачці у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого ст. 26 Закону №1058-IV. До страхового стажу не враховано періоди роботи за трудовою книжкою від 16.08.1977, оскільки дошлюбне прізвище заявниці виправлено, а також запис про зміну прізвища виправлено на підставі свідоцтва про шлюб в якому по-батькові заявниці ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ). Крім того, не враховано періоду догляду за дітьми ІНФОРМАЦІЯ_1 та 14.10.1979 р.н, оскільки по-батькові матері ( ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ).

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не подало у встановлений ухвалою суду строк відзив на позовну заяву.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

05.04.2023 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області від 12.04.2023 №28 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком. У рішенні, поміж іншого, зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи за трудовою книжкою, оскільки дошлюбне прізвище заявниці виправлено, а також запис про зміну прізвища виправлено на підставі свідоцтва про шлюб в якому по-батькові заявниці ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ). Крім того, не враховано періоду догляду за дітьми ІНФОРМАЦІЯ_1 та 14.10.1979 р.н, оскільки по-батькові матері ( ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ).

Позивач, вважаючи порушеним його право на пенсійне забезпечення, звернулася з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог суд враховує таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Особи мають право на призначення пенсії за віком, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV, після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 30 вересня 2019 року - не менше 25 років.

У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, право на призначення за віком після досягнення 63 річного віку за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2023 по 31 грудня 2023 - від 20 до 30 років; після досягнення 65 років - за наявності страхового стражу з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років.

Згідно паспортних даних, позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому має право на призначення пенсії за віком, враховуючи не менше 20 років страхового стажу та віку 63 роки.

Після досяггення 63 - річного віку 05.04.2023 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком, враховуючи ст. 26 Закону № 1058-IV.

При оформленні пенсії за віком надала необхідний пакет документів для призначення пенсії.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України - трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Суд зазначає, що записи трудової книжки позивачки за періоди роботи виконані без перекреслень, дати наказів не містить ніяких виправлень. Крім того, записи зроблені у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесений відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця.

При цьому, відповідальність за можливі помилки або виправлення у трудовій книжці, у тому числі якість записів та відбитків печаток не може бути перекладена на працівника та призводити до позбавлення його права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Також, недотримання правил ведення трудової книжки, якщо є такі факти, може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17.

Крім того, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо призначення пенсії за віком.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 21.02.2018 року в справі №687/975/17.

Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено статтею 56 Закону № 1788-ХІІ.

Суд враховує ту обставину, що діловодство в радянські часи велося російською мовою, через що могла допускатися плутанина в написанні імен, прізвищ, зокрема при перекладі з російської мови на українську і навпаки.

В трудовій книжці ОСОБА_1 від 16.08.1977 заповненій російською мовою, ім`я по-батькові позивачки зазначено « ОСОБА_2 ».

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірні записи у трудовій книжці є недійсними та недостовірними.

Таким чином, оскільки спірні періоди роботи позивачки підтвердженні записами в трудовій книжці, тому наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у вінницькій області зарахувати до страхового стажу позивача періоди відповідно до записів трудової книжки від 16.08.1977.

Зважаючи на встановлені обставини та наведені вище норми закону, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ у Кіровоградській області від 12.04.2023 №28 прийняте відповідачем необґрунтовано, є протиправним та підлягає скасуванню.

Визначаючись щодо наявності у позивачки права на призначення пенсії за віком з 19.03.2023, суд враховує, що позивачка 22.11.2018 уже зверталася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, рішенням №08 від 23.11.2018 їй було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 25 років із наявних 20 років.

Тобто, при попередньому зверненні позивачку до відповідача за призначенням пенсії їй було обрахований страховий стаж згідно записів трудової книжки, який склав 20 років 3 місяці 23 дні.

Відповідно до ст. 26 Закону №1058 у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Так, враховуючи, що станом на дату звернення до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області позивачка досягла віку 63 роки та наявність у нею згідно записів трудової книжки необхідного страхового стажу, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити позивачці пенсію за віком з 19.03.2023.

За нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір, слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України у Кіровоградській області №28 від 12.04.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 23.08.1977 по 13.10.1980, з 14.10.1980 по 15.11.1982, з 16.11.1982 по 31.01.1984, з 01.02.1984 по 15.03.1984, з 16.03.1984 по 14.07.1997, з 12.11.2007 по 26.01.2008, з 01.09.2013 по 19.09.2013, з 01.10.2015 по 31.10.2015 згідно записів трудової книжки від 16.08.1977.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 19.03.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ), Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Суддя Комар Павло Анатолійович