Справа № 335/1631/24
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1631/24 2-а/335/48/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників процесу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 733512.

В обґрунтування позову зазначав, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн. за те, що він, під час керування автомобілем «Renault Logan», д.н. НОМЕР_1 , 31.12.2023 приблизно о 14:00 год. в районі перехрестя вул. Української та Набережної магістралі начебто перевищив швидкість. Після отримання копії постанови (поштою) позивач оскаржив її до начальника Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, однак скарга була залишена без задоволення.

Позивач вказує, що йому було відмовлено в ознайомленні з матеріалами справи, а тому вважає відсутніми докази вчинення правопорушення. Так, у своїй скарзі він зазначав, що порушення було зафіксоване з порушенням чинних законодавчих і нормативних актів, прилад фіксації не був встановлений на нерухомому об`єкті. Тому його автомобіль було зупинено працівниками поліції безпідставно.

Своїми діями відповідач спричинив йому моральну шкоду, оскільки він був змушений відволікатися від роботи з метою оскарження постанови, від чого втратив свій заробіток, також він був змушений витрачати гроші на паливо, переїзди і поштові витрати, залишає без нагляду членів своєї родини, які фізично не можуть без нього обійтися, що призводить до незручностей, збитків і нервових навантажень.

Просив скасувати вищезазначену постанову, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, зобов`язати відповідача повернути йому грошові кошти, а саме 343,40 грн. за заздалегідь сплачений штраф, 1 223,31 грн. за сплачений судовий збір, 60,00 грн. за поштові витрати, та зобов`язати відповідача виплатити йому 3000 грн. в якості відшкодування моральної і фізичної шкоди, що була завдана позивачу і членам його родини (а.с. 23).

Відповідач в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що під час несення служби інспектором поліції було виявлено, що водій не виконав вимоги Правил дорожнього руху України (далі ПДР України). Так, 31.12.2023 інспектором поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI II 20/20 ТС № 005487 було виявлено, що водій автомобіля «Renault Logan», д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 75 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населенному пункті на 25 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, що підтверджується роздруківкою фото та відео з вказаного приладу. В ході розгляду справи водію було роз`яснено суть вчиненого правопорушення, права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Позивач клопотань не заявляв.

Згідно зі свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29813 від 11.12.2023 лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI II 20/20 ТС № 005487 відповідає вимогам технічної документації. Можливість використання приладу у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу. Відповідно до відповіді ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 № 16289/41/35/02-19, прилад TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Вважав винесену постанову щодо позивача правомірною, такою, що винесена з дотриманням вимог ст.ст. 222,251,252,278-280 КУпАП.

Також заперечував проти задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки відсутня вина відповідача у її заподіянні, не доведений причинний зв`язок між діями відповідача та завданою шкодою. Доказів завдання моральної шкоди позивач не надав, а в позовній заяві не виклав відповідних фактичних обставин.

Просив у позові відмовити.

Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі.

Ухвалою судді від 13.02.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення виявлених судом недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою судді від 13.03.2024 позивачу поновлено строк звернення до адміністративного суду із даним позовом, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 22.03.2024.

У зв`язку з перебуванням 22.03.2024 головуючого судді на лікарняному, розгляд справи 22.03.2024 не відбувся, призначено розгляд справи на 16.04.2024.

Копія ухвали від 13.03.2024 отримана відповідачем 25.03.2024.

01.04.2024 надійшов відзив на позов, який було надіслано відповідачем до суду 29.03.2024.

Окрім того, від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачами доведено правомірність прийнятої ним постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Євтушенком І.О. серії БАБ № 733512 від 31.12.2023 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу розміром 340,00 грн.

За змістом цієї постанови, 31.12.2023 о 13:46 год. в м. Запоріжжі, Прибережна магістраль, біля буд. 1 по вул. Козача, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Logan», д.н. НОМЕР_1 , де встановлено обмеження швидкості руху 50 км/год, перевищив швидкість на 25 км/год, а саме рухався зі швидкістю 75 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Вимірювання здійснене приладом TruCAM LTI II 20/20 ТС № 005487.

05.01.2024 позивачем здійснено оплату штрафу розміром 340,00 грн., на підтвердження чого до позовної заяви долучено копію платіжної інструкції № 0.0..1 від 05.01.2024.

Не погоджуючись із винесеною постановою, ОСОБА_1 оскаржив її начальнику УПП в Запорізькій області ДПП, рішенням якого № К-98 від 30.01.2024 оскаржувану постанову залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Позивач у позовній заяві стверджував, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки йому не було надано доказів вчинення правопорушення. Окрім того, зазначив, що швидкість руху вимірювалась приладом без дотримання порядку його використання, а саме шляхом встановлення приладу фіксації на нерухомому об`єкті.

Разом із тим, зазначені позивачем обставини щодо відсутності доказів вчинення правопорушення спростовуються долученими до відзиву роздруківкою та відеозаписом фотовідеофіксації з приладу TruCAM LTI II 20/20 ТС № 005487, на яких зображений автомобіль позивача з прив`язкою до місцевості, а також міститься зазначення його швидкості 75 км/год.

Щодо посилання позивача на недотримання порядку використання приладу фіксації швидкості TruCAM LTI II 20/20 ТС № 005487, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Застосування поліцейськими технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення визначається ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до п. 1 ч. 1 цієї статті, поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення : фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

При цьому, дана норма не визначає вимог щодо експлуатації технічних приладів, що застосовуються поліцією, а вказує саме на можливість їх застосування та визначаємісця, де вони можуть бути застосовані.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», суд зазначає, що порядок експлуатації технічних приладів, зокрема, порядок здійснення відповідних вимірювань такими приладами, встановлюється саме експлуатаційними документами, про порушення яких позивач не стверджував у своєму позові і на відповідні вимоги таких документів не посилався.

Отже, посилання позивача на те, що постанова поліцейського є незаконною, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації TruCAM, який знаходився в руках поліцейського, а не був встановлений стаціонарно, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

У своїй скарзі на постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, ним зазначались аналогічні обставини, за яких він вважав вказану постанову неправомірною. У рішенні начальника УПП в Запорізькій області ДПП від 30.01.2024 № К-98 за наслідками розгляду скарги позивача міститься посилання на методичні рекомендації щодо використання приладу та інструкцію з його використання, якими передбачено можливість застосування приладу як в стаціонарному, так і в ручному режимі.

Крім того, згідно з долученою до відзиву копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29813 від 11.12.2023, яке чинне до 11.12.2024, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС008457, на який було зафіксовано правопорушення, відповідає вимогам технічної документації. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +- 2 км/год. в діапозоні від 2 км/год. до 200 км/год.; +- 1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

Таким чином, в суду відсутні підстави вважати докази, а саме фото-, відеофіксацію правопорушення, здійснену за допомогою вищезазначеного технічного приладу TruCAM, недопустимими.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем не зазначено у позові, яким чином використання, на його думку, вказаного приладу вимірювання швидкості в руках працівника поліції, вплинуло на результат вимірювання. Позивач за змістом позову не спростовує факту перевищення ним допустимої швидкості руху в населеному пункті. Доводи позивача зводяться до відсутності доказів правопорушення, які були спростовані наданими відповідачем до відзиву матеріалами, оцінка яким надана судом вище.

Тому, оскільки факт вчинення позивачем порушення вимог п. 12.4 ПДР України є доведеним, суд доходить висновку, що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі, визначеному санкцією цієї статті.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови серії БАБ № 733512 від 31.12.2023 про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення не підлягають задоволенню.

Також не підлягають задоволенню інші позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача повернути грошові кошти зі сплати штрафу, судового збору, поштових витрат та зобов`язання виплатити моральну шкоду, оскільки ці вимоги є похідними від вимоги про скасування постанови.

Разом із тим, суд звертає увагу, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір розміром 1 211,20 грн., в той час як розмір судового збору у даній категорії справ дорівнює 605,60 грн., тобто розміру судового збору, визначеному Законом України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18).

Таким чином, позивачу підлягає поверненню надміру сплачений судовий збір в порядку п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» розміром 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 7379, 139, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір розміром 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, сплачений відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 08 лютого 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, , розташоване за адресою: вул. Перемоги, 96, м. Запоріжжя, 69005.

Суддя А.В. Шалагінова