Справа № 500/1857/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа №500/1857/24

16 квітня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши заяву представника Приватного підприємства "Дружба-Нафтопродукт" про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства "Дружба-Нафтопродукт" до Західного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2024 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства "Дружба-Нафтопродукт" до Головного управління ДПС у Тернопільській області , Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 12.04.2023 видане ГУ ДПС у Тернопільській області на суму 348430,27 грн та, як наслідок визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 25.03.2024 №0-3300 видану Західним МУ ДПС по роботі з ВПП, щодо стягнення податкового боргу на суму 348430,27 грн.

Ухвалою суду від 08.04.2024 позовну заяву Приватного підприємства "Дружба-Нафтопродукт" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги залишено без руху. Позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

12.04.2024 представником позивача на виконання ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 подано заяву в якій просив долучити до матеріалів справи платіжні інструкції про сплату судового збору та адміністративний позов у новій редакції із вказанням ціни позову.

Позовні вимоги згідно адміністративного позову у новій редакції позивача є аналогічними тим, що викладені в первинній позовній заяві.

15.04.2024 від Приватного підприємства "Дружба-Нафтопродукт" до суду поступила заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить вжити заходів забезпечення адміністративного позову у справі №500/1857/24 наступним чином:

зупинити дію рішення про опис майна у податкову заставу від 05.04.2024 №1335/6/33-0013 виданого Західним МУ ДПС по роботі з ВПП;

зупинити дію податкової вимоги від 25.03.2024 №-3300 видану Західним МУ ДПС по роботі з ВПП, щодо стягнення податкового боргу на суму 348430,27 грн,

заборони Західному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків вчиняти дії, щодо виконання рішення про опис майна ПП "Дружба-Нафтопродукт" у податкову заставу від 05.04.2024 №1335/6/33-0013 та податкової вимоги від 25.03.2024 №-3300.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що в проваджені Тернопільського окружного адміністративного суду слухається справа №500/1857/24 за позовом від 01.04.2024 ПП "Дружба-Нафтопродукт" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, щодо скасування податкового повідомлення-рішення №5 від 12.04.2023 виданого ГУ ДПС у Тернопільській області на суму 348430,27 грн та, як наслідок визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 25.03.2024 №-3300 видану Західним МУ ДПС по роботі з ВПП, щодо стягнення податкового боргу на суму 348430,27 грн.

05.04.2024 на адресу ПП "Дружба-Нафтопродукт" від Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надіслано рішення про опис майна ПП "Дружба-Нафтопродукт" в податкову заставу датоване 05.04.2024 №1335/6/33-00-13 .

Зазначене рішення тягне за собою складання акту опису майна у відповідності до п.89.3 ст.89 ПК. До акту опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову застав/у здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно.

Вказує, що в разі не задоволення Тернопільським окружним судом заяви про забезпечення позову та продовження дії оскаржуваних рішень та передачі в заставу майна ПП "Дружба-Нафтопродукт" - це заблокує роботу підприємства у зв`язку із не отриманням відповідного овердрафту від банку, а тобто відсутність обігових коштів для закупівлі пального в контрагентів для реалізації його на території України.

Адже після передачі майна ПП "Дружба-Нафтопродукт" в податкову заставу згідно ст. 93.2 ПК України підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення із відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої події визначених пунктом 93.1 ПК України скасувати її у відповідності до ст. 93.2 ПК України

Питання про відкриття провадження в цій адміністративній справі на час розгляду заяви про забезпечення позову не вирішено.

Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову (частина друга статті 154 КАС України).

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк (частина третя статті 154 КАС України).

Суд, ознайомившись з заявою про забезпечення позову та доданими до неї документами, дійшов висновку, що її розгляд не потребує отримання додаткових пояснень від заявника та додаткових доказів.

Отож, у зв`язку з відсутністю необхідності заслухати пояснення заявника та отримати від нього додаткові докази для вирішення питання щодо забезпечення позову, із врахуванням достатності доказів для розгляду заяви про забезпечення позову, вказана заява розглянута судом без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Аналізуючи доводи заяви про забезпечення позову та наявні докази, суд приходить до таких висновків.

Частиною першою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150-158 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Вищезазначені підстави є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження. Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.

У зв`язку з цим суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач, співмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною першою статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, заборони відповідачу та іншим особам вчиняти певні дії. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.

Суд вважає за необхідне вказати, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише спрямована на виконання вимог статті 2 КАС України, на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, та має тимчасовий характер - до вирішення спору по суті.

При розгляді заяви про забезпечення адміністративного позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними або невжиття заходів щодо зупинення дії оскаржуваного позивачем рішення зумовить настання негативних та незворотних наслідків.

Суд звертає увагу на те, що згідно до абзацом другим пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з предметом спору.

Суд звертає увагу, що предметом розгляду в даній справі є визнання протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення №5 від 12.04.2023 виданого ГУ ДПС у Тернопільській області на суму 348430,27 грн та, як наслідок визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 25.03.2024 №0-3300 виданої Західним МУ ДПС по роботі з ВПП, щодо стягнення податкового боргу на суму 348430,27 грн.

Однак в заяві про забезпечення позову заявник просить вжити заходів забезпечення адміністративного позову у справі №500/1857/24 наступним чином:

зупинити дію рішення про опис майна у податкову заставу від 05.04.2024 №1335/6/33-0013 виданого Західним МУ ДПС по роботі з ВПП;

зупинити дію податкової вимоги від 25.03.2024 №-3300 видану Західним МУ ДПС по роботі з ВПП, щодо стягнення податкового боргу на суму 348430,27 грн,

заборони Західному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків вчиняти дії, щодо виконання рішення про опис майна ПП "Дружба-Нафтопродукт" у податкову заставу від 05.04.2024 №1335/6/33-0013 та податкової вимоги від 25.03.2024 №-3300.

Суд зазначає, що, безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів, яких вони стосуються. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які заявник оцінює негативно.

Разом з тим, доводи заявника щодо протиправності податкового повідомлення-рішення №5 від 12.04.2023 виданого ГУ ДПС у Тернопільській області на суму 348430,27 грн та податкової вимоги від 25.03.2024 №0-3300 виданої Західним МУ ДПС по роботі з ВПП є предметом розгляду при вирішенні адміністративної справи по суті позовних вимог, а покликання на ймовірність реалізації рішення про опис майна у податкову заставу від 05.04.2024 №1335/6/33-0013 виданого Західним МУ ДПС по роботі з ВПП, як на підставу для вжиття заходів забезпечення позову, в розрізі предмету цього спору є недоречними з огляду на те, що такі виходять за межі предмету судового розгляду у даній справі.

Щодо "очевидності" ознак протиправності рішення та порушення прав позивача, то попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Суд зазначає про відсутність підстав стверджувати про очевидні ознаки протиправності рішення до розгляду справи по суті та дослідження обставин прийняття оскаржуваного рішення.

Заявником не наведено переконливих обґрунтувань необхідності вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, не подано суду належних та допустимих доказів наявності очевидної небезпеки його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості або ускладнення захисту.

Суд вважає, що з наданих до суду матеріалів не випливає наявності реальної загрози правам та інтересам заявника, оскільки наведені ним доводи не підтверджені належними доказами, та, в будь-якому випадку, підлягають дослідженню під час розгляду адміністративної справи по суті позовних вимог із дослідженням наданих сторонами доказів.

З урахуванням наведеного, оцінюючи доводи заявника про необхідність вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням їх розумності і обґрунтованості, забезпечення збалансованості інтересів сторін, та враховуючи відсутність відповідних доказів, які б могли свідчити про наявність порушеного права, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 156, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Приватного підприємства "Дружба-Нафтопродукт" про забезпечення позову в адміністративній справі №500/1857/24 за позовом Приватного підприємства "Дружба-Нафтопродукт" до Західного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 16 квітня 2024 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.