Справа № 461/10636/23
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 461/10636/23 пров. № А/857/1577/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2023 року (головуючий суддя Волоско І.Р., м. Львів) у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просить скасувати постанову Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №502 від 30 листопада 2023 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 181-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі - КУпАП ) та закрити провадження у справі.

Позов обгрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення нею адміністративного правопорушення.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідачем надано докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 181-1 КУпАП, а саме, рапорт від 10.11.2023, який складений лейтенантом поліції УМП ГУНП у Львівській області Віталієм Кардашем, рапорт від 29.11.2023, який складений капітаном поліції УМП ГУНП у Львівській області Миколою Біласом, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №028825 від 10.11.2023, пояснення свідка ОСОБА_2 , фотосвітлини, скріншот з сайту massageros.com. Вважає, що оскаржувана постанова винесена Адміністративною комісією у межах повноважень, з дотриманням приписів КУпАП та на підставі достовірних доказів.

Позивач подала до суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечила щодо її доводів та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і визнається сторонами, постановою Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 30 листопада 2023 року №502 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Згідно цієї постанови ОСОБА_1 10.11.2023 о 19:10 год. за адресою: АДРЕСА_1 , надавала інтимні послуги у вигляді еротичного масажу, за грошову винагороду в розмірі 2000 грн. за годину таких послуг, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.181-1 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови та підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.181-1 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Статтею 218 КУпАП передбачено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 181-1 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 181-1 КУпАП встановлена відповідальність за заняття проституцією, що тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів зазначає, що визначення поняття «заняття проституцією» у законодавстві України відсутнє. Однак, виходячи із аналізу норм закону, якими врегульовувалось заняття проституцією, як злочин, зокрема, у старій редакції Кримінального кодексу України ( ст.303 ), проституцію можна розуміти як надання особою інтимних послуг іншій особі за певну винагороду в грошовій, майновій чи будь-якій іншій формі.

Разом з тим, відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено з матеріалів справи, висновки Комісії про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП, грунтуються на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №028825 від 10 листопада 2023 року, складеного лейтенантом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Кардашем В.В., до якого додані письмові пояснення свідка ОСОБА_2 та рапорт ( не зазначено дату складання і адресата ).

Крім цього, Комісією, як вбачається з оскаржуваної постанови, під час розгляду справи досліджувались додаткові докази, надані представником УМП ГУМП у Львівській області ( прізвища та посади не зазначено ) - рапорт від 29.11.23, фотосвітлини, скріншот із сайту massageros.com.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №028825 від 10 листопада 2023 року, 10.11.2023 о 19:10 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 надавала платні сексуальні послуги у вигляді еротичного масажу з еякуляцією за грошову винагороду розмірі 2000 грн. за годину таких послуг, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.181-1 КУпАП.

З доданих до цього протоколу пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що 10.11.23 за адресою: АДРЕСА_2 інтимні послуги у вигляді еротичного масажу за плату в розмірі 2000 гривень йому надавала дівчина з псевдонімом « ОСОБА_3 ».

Також з протоколу встановлено, що огляд речей не проводився, речі не вилучались.

Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у протоколі відсутні.

Підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи відсутній.

Протокол не підписаний ОСОБА_1 .

Колегія суддів зазначає, що ст. 256 КУпАП закріплено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що фіксація правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення є наслідком відповідних дій уповноважених осіб з перевірки наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та наявності підстав для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності. Ці дії посадових осіб можуть вчинятися лише після виявлення правопорушення, тобто встановлення певного факту та загальних ознак вчиненого діяння.

Незважаючи на те, що такий протокол не є рішенням суб`єкта владних повноважень, однак, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення є предметом оцінки як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів наголошує, що сам по собі опис адміністративного правопорушення, здійснений у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №028825 від 10 листопада 2023 року, не є належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Додані до протоколу пояснення свідка ОСОБА_2 не підтверджують вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а інші докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та наявності підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності у протоколі не зазначені і до нього не приєднані.

ОСОБА_2 на засіданні адміністративної комісії як свідок не допитувався.

Щодо інших доказів, на підставі яких Комісією зроблені висновки про винність ОСОБА_4 у вчиненні адмінправопорушення, зокрема, фотосвітлин, скріншотів з сайту massageros.com, колегія суддів звертає увагу, що такі не зазначені як додатки до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №028825 від 10 листопада 2023 року, походження таких доказів та їх зміст невідомі, а отже, вони не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.181-1 КУпАП відсутні докази надання позивачем інтимних послуг за плату, зокрема, не вилучено самі грошові кошти, речові докази, не додано аудіо-, відеозаписи, фотосвітлини, які фіксують факт вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП.

Крім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, і жодних її пояснень в матеріалах справи про адмінправопорушення немає.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що Адміністративною комісією Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, як органом, який уповноважений розглядати справи про притягнення до адміністративної відповідальності, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності належним чином не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявний склад адмінправопорушення у діях ОСОБА_1 , чи винна ОСОБА_1 в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Апеляційний суд наголошує, що згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведення відповідачем правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП і враховує конституційний принцип правової держави, згідно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно приписів статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.272, ст.286, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2023 року у справі № 461/10636/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 16 квітня 2024 року