Справа № 280/984/24
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року Справа № 280/984/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, майдан Свободи 5, Держпром, 3, під. 2, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. № 158 Б, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV, ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення незалежно від віку, оформлену у вигляді рішення №57 від 30.08.2023;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку згідно ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, постанови Кабінету міністрів України № 202 від 31.03.1994 року (25 років), ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, всі періоди його роботи в ТОВ Запорізький завод кольорових сплавів на посаді плавильника плавильної дільниці металургійного виробництва з 16.04.2004 року по 31.07.2006 року, плавильника (вторинна переплавка кольорових металів) плавильної дільниці металургійного виробництва з 01.08.2006 року по 21.12.2010 року та з 01.04.2011 року по 27.04.2017 року, а також всі періоди його роботи у ПрАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім.А.М.Кузьміна в електросталеплавильному цеху на посаді підручного сталевара електропечі з 06.01.2000 року по 24.02.2004 року, з 30.05.2017 року по 30.11.2019 року, сталевара електропечі з 01.12.2019 року по теперішній час, які зазначені в довідках про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №18 від 22.06.2023 року та 125-308 від 21.08.2023 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області період участі ОСОБА_1 з 31.01.2015 року по 12.04.2016 року у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, який становить 14 місяців 12 днів та період участі з 28.09.2022 року по 27.12.2022 року, з 05.01.2023 року по 16.01.2023 року, з 24.02.2023 року по 16.08.2023 року у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який становить 09 місяців 2 дні зарахувати у трикратному розмірі (замість 14 місяців зарахувати 42 місяці та замість 09 місяців зарахувати 27 місяців відповідно, тобто, всього 69 місяців, що складає 5 років 9 місяців) до періодів роботи, які дають право на призначення пенсії незалежно від віку згідно ч. 3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (25 років), ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, постанови Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 року);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоду його навчання в СПТУ №35 за професією електрозварювальник з 01.09.1991 року по 03.07.1994 року, що підтверджено Дипломом ГЕ №009226;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоду його роботи з 11.07.1994 року по 14.11.1994 року у АТ Управління №7 на посаді газоелектрозварювальника;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоду проходження ним строкової військової служби в Збройних силах України з 13.12.1994 року по 27.06.1996 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від віку згідно ч. 3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (25 років), ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, постанови Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 року з дня подання ним заяви про призначення пенсії, а саме, з 21.08.2023 року, з урахування періоду пільгового стажу, підтвердженого матеріалами справи та встановленого даним рішенням;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що у позивача наявні всі умови для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п.3 ст.114 Закону України № 1058-IV, тому вважає відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, оформлену у вигляді рішення №57 від 30.08.2023 року, неправомірною. Окрім того, зазначає, що відповідачем неповно зараховано також і страхового стажу згідно трудової книжки позивача та наданих документів, і пільгового. Також, відповідач взагалі не зарахував до стажу позивача періоди проходження ним військової служби під час захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України у періоди з 31.01.2015 року по 12.04.2016 року, з 28.09.2022 року по 27.12.2022 року, з 05.01.2023 року по 16.01.2023 року, з 24.02.2023 року по 16.08.2023 року. Вважає, відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 , неправомірною. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач 1 позовну заяву не визнав. У відзиві вх. № 13087 від 19.03.2024 вказує, що відповідачем у справі розглянуті всі надані позивачем документи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Вказує, що період проходження військової служби з 31.01.2015 по 12.04.2016 зараховано позивачу до страхового та пільгового стажу роботи за списком №1 в одинарному розмірі та з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 04.09.2022 по 31.05.2023 зараховано до страхового стажу за даними з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, в одинарному розмірі, оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Підстав для зарахування зазначених періодів у трикратному розмірі немає. Крім того, період військової служби з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 04.09.2022 по 31.05.2023 не зарахований до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку, оскільки у цей період не працював на підземних провідних професіях. Зазначає також, що період роботи з 11.07.1994 року по 14.11.1994 року у АТ «Управління №7» на посаді газоелектрозварювальника не зарахований до пільгового стажу, оскільки що зазначена вимога заявлена на майбутнє, довідок, що уточнюють пільговий характер роботи позивача у цей період не надано. Зазначає, що оскільки період роботи з 11.07.1994 року по 14.11.1994 року у АТ «Управління №7» на посаді газоелектрозварювальника, що передує призову на строкову військову службу, не зараховано до пільгового стажу, відсутні підстави для зарахування строкової військової служби до стажу робіт, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Оскільки позивач не має необхідного пільгового стажу 20 років та не досяг 50-річного віку, то у нього відсутнє право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно. Просить відмовити у позові.

Відповідач 2 позовну заяву не визнав. У відзиві вх. № 13087 від 19.03.2024 вказує, що періоди роботи позивача в ТОВ «Запорізький завод кольорових сплавів» з 16.04.2004 по 31.07.2006, з 01.08.2006 по 24.07.2010 та з 01.08.2011 по 27.04.2017 зараховано до пільгового стажу роботи за списком № 1 (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058) як зазначено у довідці про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №18 від 22.06.2023 згідно інформації про результати атестації робочих місць та даних з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату страхових внесків, в одинарному розмірі. Частиною 5 ст. 114 Закону № 1058 передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 статті 114 Закону № 1058 проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених ст. 114 Закону № 1058, за умови, що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. Враховуючи зазначене при визначенні права на пенсію на пільгових умовах згідно ч.3 ст. 114 Закону № 1058 зарахування періодів роботи, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 114 Законом № 1058 не передбачено. Також вазує, що період проходження військової служби з 31.01.2015 по 12.04.2016 зараховано позивачу до страхового та пільгового стажу роботи за списком № 1 в одинарному розмірі, а період військової служби з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 04.09.2022 по 31.05.2023 не зарахований до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку, оскільки у цей період не працював на підземних провідних професіях. Також вказує, що період навчання з 01.09.1991 року по 03.07.1994 зараховано лише до страхового стажу, оскільки згідно записів трудововї книжки позивача відсутній запис про присвоєння позивачу кваліфікації (спеціальності), а відповідний документ про освіту не надано. Посилається на те, що оскільки позивач не має необхідного пільгового стажу 20 років та не досяг 50- річного віку, то у нього відсутнє право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2, 3 ст. 114 Закону № 1058. Вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не суперечать чинному законодавству України, тому підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

Ухвалою суду від 05.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/984/24. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 16.04.2024 прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги у справі №280/984/24.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 21.08.2023 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення №57 від 30 вересня 2023 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пенсійного віку, передбаченого статтею п. 1 ч. 2 с. 114 Закону № 1058. У рішенні також вказано: вік заявника 47 років, 2 місяці, 2 дні, страховий стаж особи становить 45 років 07 місяців 25 днів (з урахуванням пільгового стажу); пільговий стаж становить 18 років 08 місяців 28 днів. Пільговий стаж заявника ст.14 відкриті гірничі/металургія 06 років 07 місяців 21 день.

Не погодившись з рішенням відповідача 1 та з вимогою вчинити певні дії, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 і ч. 3 ст. 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Приписами ч.ч. 3, 5 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Також, положеннями ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Судом встановлено, що спіним рішенням відмовлено у призначенні позивачу пенсії та вказано про відсутність пенсійного віку, передбаченого ст.114 п.2 № 1058-IV. Однак, позивач посилається на те, що має всі умови для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п.3 ст.114 Закону України № 1058-IV.

Тож, спірним у даному випадку є наявність у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до п.3 ст.114 Закону України № 1058-IV.

Так, як свідчить розрахунок стажу, відповідачем зараховано за ст. 114 лише періоди з 06.01.2000 року по 24.02.2004 року та з 30.05.2017 по 30.11.2019. При цьому, 16.04.2004 року по 31.07.2006, 01.08.2006 року по 24.08.2010, з 01.08.2011 по 27.04.2017 зараховано за Списком 1, іншій періоди зараховані лише до загального страхового стажу.

При цьому, у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 11.07.1994 наявні записи про те, що:

позивач працював повний робочий день в електросталеплавильному цеху №3 (сталеплавильному цеху №3): з 06.01.2000 року по 24.02.2004 року та з 30.05.2017 року по 30.11.2019 року -підручним сталевара електропечі; з 01.12.2019 року по теперішній час сталеваром електропечі, 06.04.2004 року по 31.07.2006 року плавильником плавильної дільниці металургійного виробництва; з 01.08.2006 року по 21.12.2006 року плавильником (вторинна переплавка кольорових металів) плавильної дільниці металургійного виробництва; з 01.04.2011 року по 27.04.2017 року плавильником (вторинна переплавка кольорових металів) плавильної дільниці металургійного виробництва.

Згідно довідок про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній позивач з 06.01.2000 по 24.02.2004 та з 30.05.2017 по 30.11.2019, з 01.12.2019 року по теперішній час та виконував роботи за професіями, яку передбачено згідно з п.3 ст.114 Закону №1058, як працівники провідних професій металургії, зайняті в металургії не менше 20 років, а також, з 16.04.2004 року по 31.07.2006, з 01.08.2006 року по 21.12.2006, з 01.04.2011 року по 27.04.2017 працював за професією, що передбачена Списком №1.

Пунктом V Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 передбачені такі роботи: підручні сталеварів електропечей труболиварного виробництва; плавильники: у виробництві кольорових металів; феросплавів.

Тобто згаданий список включає ті професії, за якими працював позивач.

Суд зауважує, що згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 грудня 2015 року у справі № 686/19687/14а.

Суд зауважує, що вказані записи про періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємства-працедавця і дефектів їх вчинення не мають. Оскаржуване рішення також не містить підстав для неврахування відповідних періодів на пільгових умовах.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів на спростування відомостей, наявних у трудовій книжці позивача, уточнюючих доввідках, щодо його зайнятості у ці періоди повний робочий день на відповідних роботах, суд дійшов висновку, що відповідач мав зарахувати також періоди з 16.04.2004 року по 31.07.2006, 01.08.2006 року по 21.12.2010 року, з 01.04.2011 року по 27.04.2017 року, з 01.12.2019 року по дату звидачі довідки, 21.08.2023 до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Щодо покликання відповідача 2 на Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8, надані на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 81 від 22 лютого 1992 року, суд зауважує наступне.

Як зазначив Верховний Суд в постанові 18 липня 2019 року у справі № 826/2426/16 листи це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Таким чином, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 за своєю правовою природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні були довільно і помилково розтлумачені норми всупереч правового регулювання, запровадженого ст. 14 та ч. 6 ст. 56 Закону № 1788.

Аналогічний правовий висновок щодо застування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 викладений Верховним Судом в постанові від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а.

Враховуючи, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 не є нормативно-правовим актом і не може підміняти і доповнювати положення ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058-IV.

Щодо відмови у зарахуванні періоду участі у антитерористичній операції та заходах необхідних для забезпечення оборони України у трикратному розмірі.

Як свідчить розрахунок пенсії, період участі у антитерористичній операції з 03.01.2015 по 12.04.2016 зараховано до стажу роботи за Списком 1, в той час, як періоди з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 04.09.2022 по 31.05.2023 не зарахований до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії, оскільки, як стверджує відповідач, у цей період позивач не працював на відповідних роботах.

Проте, суд не погоджується з такими доводами, оскільки як свідчить довідка ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна» від 21.08.2023 року №125-308 та трудова книжка, позивач з 01.12.2019 року по дату видачі довідки (серпень 2023) працює сталеваром електропечі. Запис про звільнення у трудовій книжці відсутній. Тож, цей період має бути зарахований до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Також, згідно з ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Згідно з абз.2 ст.8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ (зі змінами та доповненнями) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Так, Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 року "Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 р. за № 1294/2607 відповідно до Законів України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України відповідно до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей.

Пунктом 2.3 розділу 2 даного Положення передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Також, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", встановлено, що нарахування страхового пенсійного стажу для військовослужбовців учасників антитерористичних операцій за час їх безпосередньої участі в антитерористичній операції має здійснюватися у потрійному розмірі.

З системного аналізу норм чинного законодавства вбачається, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в антитерористичній операції в особливий період, зараховується до страхового стажу на пільгових умовах одного місяця служби за три.

Вказана правова позиція узгоджуються з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.06.2018 року у справі № 348/347/17, у постановівід 31.08.2022 у справі № 185/6919/16-а, у постанові від 18.01.2023 у справі № 1.380.2019.003739.

При цьому, загальний період мобілізації підлягає зарахуванню до пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 2 квітня 2020 року у справі N185/4140/17 (92-а/185/282/17).

Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом враховано, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим», Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 введено воєнний стан на території України з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Відповідно до Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, ОСОБА_1 дійсно в період з 31.01.2015 року по 12.04.2016 року, з 28.09.2022 року по 27.12.2022 року, з 05.01.2023 року по 16.01.2023 року, з 24.02.2023 року по 16.08.2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України. Вказані обставини не заперечуються відповідачами.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 04.01.2016 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Таким чином, не зарахування до пільгового стажу у кратному обчисленні із розрахунку один місяць служби за три періодів проходження військової служби під час мобілізації, протягом яких позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, є протиправним.

Разом з тим, суд звертає увагу, що можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на щомісячне пенсійне забезпечення, а зі спеціальним статусом, якого ці особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу, що узгоджується з положеннями ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" якою передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі, до якої відповідно до пункту 4 цієї статті віднесено також військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, до якої відповідно до п.1 ст.2 Закону також віднесено і військову службу.

Як вже було зазначено, позивач станом на 21 серпня 2023 року (дата видачі довідки ПрАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім.А.М.Кузьміна) працює за професією, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах передбачених ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте, з наведеного розрахунку пільгового стажу та розрахунку ПФУ очевидним є не зарахування часу проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів до пільгового стажу роботи за відповідними професіями позивача, один місяць служби за три.

Тому, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періоди безпосередньої участі в бойових діях в період з 31.01.2015 року по 12.04.2016, 28.09.2022 року по 27.12.2022 року, з 05.01.2023 року по 16.01.2023 року, з 24.02.2023 року по 16.08.2023 в стаж роботи за професіями, що дає право на пенсію відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .

Щодо не зарахування відповідачем до пільгового стажу за Списком №1 періоду навчання у професійно-технічному навчальному закладі, періоду роботи позивача за професією газоелектрозварювальником та строкової військової служби, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 :

- запис без номеру: до влаштування на роботу В АТ «Управління №7» він навчався в СПТУ №35 з 01.09.1991 року по 03.07.1994 року. Зазначене підтверджується Дипломом ГЕ №009226, де зазначено, що у вказаний період він навчався за професією електрозварювальник;

з 11.07.1994 року по 14.11.1994 року він працював у АТ «Управління №7» газоелектрозварювальником; запис №2: з 13.12.1994 року по 27.06.1996 року проходив службу в Збройних силах України.

Судом встановлено, що професія газоелектрозварювальником та електрозварювальник передбачена Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 № 162.

Трудова книжка містить записи про роботу ОСОБА_1 з 11.07.1994 року по 14.11.1994, в яких є посилання на відповідні накази, засвідчені підписами та печатками.

Тому, з огляду на викладене, враховуючи те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, як вже було зазначено згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку №637, вказаний період має бути зараховано до стажу роботи позивача за Списком №1, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Крім того, стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Згідно із пунктами «в» та «д» абзацу 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також військова служба та навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно абзацу другий пункту 1 статті 8 Закону № 2011-ХІІ, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Також період військової служби зараховується до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому період навчання може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі і прирівнюється до роботи, яка слідувала після навчання, за умови того, що після закінчення відповідного навчального закладу особо влаштовується на роботу саме за набутою професією

Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до диплому серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 у період з 01.09.1991 року по 03.07.1994 навчався у навчався в СПТУ №35 за професією «електрозварювальник», після чого почав працювати газоелектрозварювальником та звільнився у зв`язку з призовом його до лав Збройних сил України. Період проходження строкової військової служби позивача з 13.12.1994 року по 27.06.1996 року складає 1 рік 6 місяців 15 днів.

Також, як вже було вказано трудова книжка позивача містить відповідні записи.

З огляду на те, що між закінченням навчання та зарахуванням до підприємства на посаду газоелектрозварювальником, що передбачена Списком 1, не пройшло більше трьох місяців, та позивач процював за відповідною професією до призову на строкову військову службу, відповідно позивач має право на зарахування даних періодів до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Таким чином, як вбачається зі спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №57 від 30.08.2023 року, з огляду на висновки суду у даному рішенні, позивачу не вірно визначено стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржуване рішення відповідача 1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо призначення пенсії, то суд виходить з наступного.

Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

В даному конкретному випадку, призначенню пенсії передує встановлення наявності права на таку пенсію.

При цьому, повноваженнями обраховувати стаж та встановлювати наявності у особи права на пенсію наділений безпосередньо відповідач.

Суд зазначає, що не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Так, судом зроблено висновок про зобов`язання відповідача 1 зарахувати спірні періоди до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також, за Списком №1. Відтак, за умови наявності у позивача необхідного страхового стажу, у нього є право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не залежно від віку.

Разом з цим, з урахуванням наведених вище висновків суду, неможливо точно встановити страховий стаж позивача, оскільки обчислення страхового стажу є повноваженнями територіальних органів Пенсійного фонду, відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тому, в даному випадку, ефективним способом захисту прав позивача має бути зобов`язання відповідача 1 повторно розглянути заяву позивача від 21.08.2023, з урахуванням висновків наведених у цьому рішенні.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, майдан Свободи 5, Держпром, 3, під. 2, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. № 158 Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №57 від 30.08.2023 про відмову у призначенні пенсії на пільгових ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди його роботи в ТОВ «Запорізький завод кольорових сплавів» з 16.04.2004 року по 31.07.2006 року, з 01.08.2006 року по 21.12.2010 року та з 01.04.2011 року по 27.04.2017 року, а також періоди його роботи у ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна» з 06.01.2000 року по 24.02.2004 року, з 30.05.2017 року по 30.11.2019 року, з 01.12.2019 року по 21.08.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати періоди участі ОСОБА_1 з 31.01.2015 року по 12.04.2016 року у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, та період участі з 28.09.2022 року по 27.12.2022 року, з 05.01.2023 року по 16.01.2023 року, з 24.02.2023 року по 16.08.2023 року у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у трикратному розмірі до періодів роботи, які дають право на призначення пенсії незалежно від віку згідно ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 Списком №1 періоду його навчання в СПТУ №35 з 01.09.1991 року по 03.07.1994 року, період його роботи з 11.07.1994 року по 14.11.1994 року у АТ «Управління №7» та період проходження ним строкової військової служби в Збройних силах України з 13.12.1994 року по 27.06.1996.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2023 з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

В іншій частині вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 16.04.2024.

Суддя Л.Я. Максименко