Справа № 320/21599/23
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 квітня 2024 року

м. Київ

справа №320/21599/23

адміністративне провадження № К/990/13912/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2024 у справі №320/21599/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо нездійснення підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.03.2023, з визначенням: посадового окладу (13 527 гривень 36 коп.), розрахованого шляхом множення 2 684 (двох тисяч шістсот вісімдесят чотирьох) гривень - розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт 5,04; окладу за військовим званням (2 254 гривень 56 коп.), розрахованого шляхом множення 2 684 (двох тисяч шістсот вісімдесят чотирьох) гривень - розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт військового звання «полковник» 0,84 та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення таких, як: надбавки за вислугу років - 50% (в сумі 7 890 гривень 96 коп), розрахованої із застосуванням вищенаведеного розміру посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавки за особливості проходження служби у розмірі - 65% суми вищенаведеного розміру посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (15 387 гривень 37 коп.); премії в розмірі - 140 % від посадового окладу (18 938 гривень 30 коп); надбавки за безперевний стаж у шифрувальній роботі 10% в посадового окладу (13 52 гривень 73 коп.) надбавки за службу в умовах режимних обмежень - 15% від посадової окладу (2 029 гривень 10 коп.) для здійснення обчислення та перерахунку з 01.03.2023 пенсії Позивачу;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 , підготувати та надати до Головного управлінню Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, - ОСОБА_1 , з визначенням посадового окладу у сумі 12 504,24 грн розрахованого шляхом множення 2 481 (двох тисяч чотириста вісімдесят однієї) гривні - розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт 5,04, та з визначенням: посадового окладу (13 527 гривень 36 коп.), розрахованого шляхом множення 2 684 (двох тисяч шістсот вісімдесят чотирьох) гривень - розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт 5,04; окладу за військовим званням (2 254,56 грн), розрахованого шляхом множення 2 684,00 грн розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт військового звання «полковник» 0,84 та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення таких, як: надбавки за вислугу років - 50% (в сумі 7 890 гривень 96 коп.), розрахованої із застосуванням вищенаведеного розміру посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавки за особливості проходження служби у розмірі - 65% суми вищенаведеного розміру посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (15 387 гривень 37 коп.); премії в розмірі - 140 % від посадового окладу (18 938 гривень 30 коп.); надбавки за безперервний стаж у шифрувальній роботі 10% від поетового окладу (13 52 гривень 73 коп.) надбавки за службу в умовах режимних обмежень - 15% від посадової окладу (2 029 гривень 10 коп.) для здійснення обчислення та перерахунку з 01.03.2023 пенсії Позивачу.

Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Київський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 13.12.2023 (залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2024) позов задовольнив частково.

Визнав протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2023 для перерахунку його пенсії.

Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.03.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.03.2023 перерахунку розміру його пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 11.04.2024 надійшла касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій скаржник просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.12.2023, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2024 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Втім, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, пунктом 2 частини 5 зазначеної норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з пунктом 3 частини 6 статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу, справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до частини 4 статті 12 КАС України, виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Варто зауважити, що предмет спору у цій справі та критерії, визначені пунктом 3 частини 6 статті 12 КАС України, а також факт того, що дана справа не підпадає під перелік справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження (частина 4 статті 12 КАС України), дають підстави стверджувати, що вказану касаційну скаргу подано на судове рішення у справі незначної складності.

Як зазначено вище, процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

Із поданої касаційної скарги вбачається, що скаржником не наведено доводів та мотивів (із посиланням на конкретні підпункти пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України), які дають підстави для висновку, що судове рішення, постановлене у зазначеній справі, стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Слід зауважити, що призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх громадян перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Такий визначений законодавцем підхід до роботи Верховного Суду (формування в окремих справах конкретних правових висновків, що є обов`язковим для всіх судів та суб`єктів владних повноважень) є особливо актуальним у світлі положень частини 5 статті 125 Конституції України, згідно з якою адміністративні суди діють з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин.

У підсумку Верховний Суд звертає увагу на те, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовної практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Скаржник на підтвердження своєї позиції фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судами у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини 2 статті 341 КАС України.

Отже, скаржником не зазначено умов, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, за наявності яких можливе оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2024 у справі №320/21599/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддіВ.М. Шарапа Я.О. Берназюк С.М. Чиркін