Справа № 753/23170/23
Суддя: Голяшкін Олег Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий - суддя Голяшкін О.В.,

судді - Заїка М.М., Швед Е.Ю.,

секретар судового засідання - Конченко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України в особі Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із позовною заявою до Державної податкової служби України в особі Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач, ЦМУ ДПС по роботі з ВПП) про скасування постанови від 10.11.2023 року № 444/04-01-02 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01.02.2024 року позов задоволено.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що істотно вплинуло на обсяг її прав при розгляді даної справи в адміністративному порядку, оскільки вона фактично була позбавлена можливості надати пояснення, заперечення, представити перед суб`єктом владних повноважень власні доводи, заявити клопотання тощо. Відповідач не надав до суду відзив з доказами, що підтверджують правомірність та законність оскаржуваної постанови, про причини неподання вказаної заяви по суті відповідач суд не повідомив.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх доводів відповідач зазначає, що судом першої інстанції не було враховано те, що твердження позивача стосовно того, що їй не було відомо про виклик до ЦМУ ДПС по роботі з ВПП, спростовується інформацією про направлення виклику в електронний кабінет Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» (далі - ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО») 01.11.2023 року о 14:18 год, що є належним повідомленням особи про дату та час розгляду адміністративного протоколу складеного відносно останньої як бухгалтера вище зазначеного підприємства.

Також вказує, що відповідач не подав відзиву на позовну заяву, оскільки суд першої інстанції не направив йому примірник позовної заяви з додатками на належну адресу електронної пошти, незважаючи на відповідне клопотання. До електронного кабінету ЦМУ ДПС по роботі з ВПП та 09.01.2024 року на поштову адресу надійшла лише ухвала про відкриття провадження у справі без примірника позовної заяви з додатками. До судового засідання 31.01.2024 року він не зміг ознайомитись із матеріалами справи, а судове засідання 31.01.2024 року не відбулось у зв`язку із повітряною тривогою.

У наданих відзиві та додаткових поясненнях позивач зазначає, що скаржником в апеляційній скарзі не наведено жодних правових підстав, які б спростували доводи позивача та підтвердили б правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення. Вказує про відсутність доказів повідомлення про час та дату розгляду справи відповідачем. Просить відмовити Державній податковій службі України в особі Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2024 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2024 року строк розгляду апеляційної скарги подовжено відповідно до ч. 5 ст. 286 КАС України.

У судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, відповідно до платіжних інструкцій від 11.09.2023 року № 135, № 136, № 137 ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» сплатило відрахування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з зарплат за січень-лютий 2023 року, а відповідно до платіжних інструкцій від 11.09.2023 року № 490, № 491, № 492 - відрахування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з зарплат та лікарняних за серпень 2023 року.

01.11.2023 року ЦМУ ДПС по роботі з ВПП на підставі пп. 20.1.1 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) складено повідомлення № 908/2112/31-00-14-01-02-33 про запрошення платника податків - ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО», в особі головного бухгалтера ОСОБА_1 , 06.11.2023 року на 11:00 год до ЦМУ ДПС по роботі з ВПП на підставі п. 8 ч. 1 ст. 13 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI), ст. 234-2 КУпАП, з питань підписання протоколу про адміністративне правопорушення, яке пов`язане з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме - несвоєчасна сплата за серпень 2023 року.

Вказане повідомлення 02.11.2023 року надіслано на зареєстровану адресу ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» поштовим відправленням 848, яке за даними АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштових відправлень не вручене під час доставки 06.11.2023 року, а отримане особисто позивачем лише 04.12.2023 року.

06.11.2023 року ЦМУ ДПС по роботі з ВПП складено протокол № 436/04-01-02 про адміністративне правопорушення, у якому зафіксовано, що головним бухгалтером ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» ОСОБА_1 допущено порушення п. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI, за яке передбачено відповідальність згідно ч. 3 ст. 165-1 КУпАП, а саме несвоєчасно сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за серпень 2023 року в сумі 859 986,08 грн, термін сплати - 09.08.2023 року, фактично сплачено - 11.09.2023 року.

У вказаному протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 10.11.2023 року, а також вказано про складання акту про неможливість вручення такого протоколу.

10.11.2023 року посадовою особою ЦМУ ДПС по роботі з ВПП, розглянувши протокол від 06.11.2023 року № 436/04-01-02, прийнято постанову № 444/04-01-02, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення та накладено штраф у розмірі 2040,00 грн.

Копію постанови позивачем отримано 13.11.2023 року.

21.11.2023 року ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» в особі позивача - головного бухгалтера звернулось до Державної податкової служби України зі скаргою на постанову № 444/04-01-02 від 10.11.2023 року.

Державною податковою службою України рішенням № 35698/6/99-00-06-02-01-06 від 01.12.2023 року залишено скаргу ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» без розгляду у зв`язку з пропуском строку для подання скарги.

Не погоджуючись з постановою № 444/04-01-02 від 10.11.2023 року, позивач звернулася до суду з позовом щодо її оскарження.

Щодо висновків суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Вказана норма не містить імперативних приписів щодо дій суду в разі неподання суб`єктом владних повноважень відзиву. В той же час ця норма наділяє суд повноваженнями на власний розсуд вирішувати як діяти в зазначеній ситуації.

Суд оцінює докази за внутрішнім переконанням та не зобов`язаний приймати те чи інше рішення залежно від процесуальних дій учасників сторін.

З цих мотивів неподання відзиву не є безумовною підставою для задоволення позову.

Аналогічний висновок Верховний Суд висловив у постанові від 10.10.2019 року у справі № 826/17225/17 та підтримав зокрема у постанові від 25.05.2023 року у справі № 640/4421/19.

Колегія суддів зауважує, що з огляду на надані відповідачем пояснення та вчинені ним дії під час розгляду даної справи судом першої інстанції, відсутні підстави стверджувати про пасивність поведінки відповідача, а отже й вважати неподання відповідачем відзиву на позовну заяву беззаперечною підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 165-1 КУпАП несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами п. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Згідно із п.1 ч.1 ст.4 № 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці.

Провівши аналіз платіжних інструкцій від 11.09.2023 року № 135, № 136, № 137 згідно яких ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» сплатило відрахування єдиного соціального внеску з зарплати за січень-лютий 2023 року, та платіжних інструкцій від 11.09.2023 року № 490, № 491, № 492 - про сплату єдиного соціального внеску з зарплати та лікарняних за серпень 2023 року, відповідач дійшов висновку про те, що ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО», в особі головного бухгалтера ОСОБА_1 , порушено вимоги п. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI, а саме несвоєчасно сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за серпень 2023 року в сумі 859 986,08 грн, адже термін сплати - 09.08.2023 року, а фактично сплачено - 11.09.2023 року.

Разом з цим, відповідач не довів того, що виплата заробітної плати та лікарняних за серпень 2023 року працівникам ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» проведена 09.08.2023 року, а єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з таких сум сплачений саме 11.09.2023 року. Відповідач не спростував обґрунтований сумнів щодо того, що окремі суми заробітної плати за серпень 2023 року могли бути виплачені 11.09.2023 року, а з ними, у той же день, й відповідні суми єдиного внеску.

За змістом повідомлення від 01.11.2023 року № 908/2112/31-00-14-01-02-3 висновку про допущення позивачем порушення вимог п. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI відповідач дійшов з огляду на аналіз даних інтегрованої облікової картки ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО».

Однак, матеріали справи не містять ні інтегрованої облікової картки ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО», ні належних та достатніх доказів допущення позивачем вказаного порушення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок відповідача про порушення позивачем вимоги п. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI належним чином не підтверджено.

Щодо дотримання відповідачем розгляду справи про адміністративне правопорушення та порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 234-2 КУпАП податкові органи розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані, зокрема, з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно із ч. 17 ст. 25 Закону № 2464-VI провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється в порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до пп. 20.1.1 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право запрошувати платників податків, зборів, платежів або їхніх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог законодавства з інших питань, у тому числі законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків).

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У відповідності до п. 42.4 ст. 42 ПК України документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та є доступним в електронному кабінеті.

Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Встановлено, що запрошення платника податків - ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО», в особі головного бухгалтера ОСОБА_1 , 06.11.2023 на 11:00 год до ЦМУ ДПС по роботі з ВПП до контролюючого органу в порядку пп.20.1.1 п.20.1 ст.20 ПК України з питання підписання протоколу про адміністративне правопорушення щодо порушення вимог п. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI, шляхом несвоєчасної сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за серпень 2023 року, викладене у повідомленні ЦМУ ДПС по роботі з ВПП від 01.11.2023 року № 908/2112/31-00-14-01-02-33.

Вказане повідомлення 02.11.2023 року, тобто менш як за 10 днів до дня запрошення, надіслано на зареєстровану адресу ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» поштовим відправленням 848, яке за даними АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштових відправлень не вручене під час доставки 06.11.2023 року та отримане особисто 04.12.2023 року.

Отже, відповідачем не дотримано граничних строків повідомлення платника податків та його представників про складання протоколу про адміністративне правопорушення, що зумовило неявку позивача за запрошенням на підписання протоколу від 06.11.2023 року № 436/04-01-02.

Вказана обставина підтверджується й відповідачем, який у апеляційній скарзі відзначає про направлення виклику в електронний кабінет ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» 01.11.2023 року о 14:18 год, що є він вважає належним повідомленням особи про дату та час розгляду адміністративного протоколу складеного відносно останньої, як бухгалтера вище зазначеного підприємства.

Водночас, колегія суддів зауважує, що відповідач не надав доказів належного повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення 10.11.2023 року.

Згідно з ч. 1 ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП уповноважені посадові особи податкових органів у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання цих органів, відповідно до статті 234-2 КУпАП мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема, за статтею 165-1 КУпАП.

Згідно із вимогами КУпАП, ПК України, Закону № 2464-VI та інших нормативно-правових актів, розроблена Інструкція з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 року № 566, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.07.2016 року за № 1046/29176 (далі - Інструкція № 566), яка встановлює порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в податкових органах, а також процедуру складання протоколів про адміністративні правопорушення, розгляду справ про адміністративні правопорушення податковими органами, ведення діловодства у справах про адміністративні правопорушення, а також забезпечення належного розгляду скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення.

За приписами п.п. 7-9 розділу ІІ Інструкції № 566 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту Протоколу. Пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення вносяться до Протоколу і засвідчуються підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Пояснення та зауваження можуть додаватися до Протоколу окремо, про що у Протоколі робиться запис. При складанні Протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст. 277 КУпАП, про що робиться відмітка у Протоколі. Про ознайомлення з Протоколом особа щодо якої він складений, ставить у протоколі свій підпис. У разі відмови поставити підпис про це робиться відповідний запис у Протоколі, який засвідчується підписом посадової особи податкового органу. Протокол складається у двох примірниках та підписується посадовою особою, яка склала Протокол, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками і понятими, якщо такі є.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції № 566 у разі неможливості складання Протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення Протокол складається в податковому органі. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до податкового органу для складання та підписання Протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання Протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі.

Як встановлено п.4 розділу ІІІ Інструкції № 566, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності зазначеної особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, за правилами ст. 277-2 КУпАП, повідомлення про розгляд справи має бути врученим особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не пізніш як за три доби до дня розгляду справи.

Також, відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції № 566, ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Судом першої інстанції обґрунтовано відзначено про відсутність доказів належного повідомлення позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час, дату і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що об`єктивно перешкодило у реалізації позивачем прав, передбачених ст. 268 КУпАП та свідчить про незаконність постанови, прийнятої за результатом такого розгляду.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що факт направлення податковим органом виклику в електронний кабінет платника податків ДП ЗД «Укрінтеренерго» 01.11.2023 року, на який посилається відповідач в апеляційній скарзі, не можна визнати належним доказом повідомлення позивача про дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно неї.

З урахуванням наведеного у сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність скасування постанови від 10.11.2023 року №444/04-01-02.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, для належного захисту та відновлення прав позивача у межах спірних правовідносин, окрім визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови також підлягає закриттю провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 165-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно п. 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994 року, ст. 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З огляду на наведене апеляційний суд надав правову оцінку визначальним доводам сторін. Суд зауважує, що не надання оцінки іншим доводам сторін жодним чином не відобразилось на повноті та об`єктивності дослідження судом обставин справи та не вплинуло на результат апеляційного розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив усі обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, прийшовши до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження скаржника щодо допущення судом першої інстанції процесуальних порушень свого підтвердження не знайшли, в тому числі з урахуванням належного повідомлення відповідача про час и місце розгляду справи, наявної можливості ознайомитися із матеріалами справи та відсутності повітряної тривоги на призначений час судового засідання.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 315 та ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України в особі Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.В. Голяшкін

Судді М.М. Заїка

Е.Ю. Швед

Повний текст постанови складено 16.04.2024 року.