Справа № 380/26226/23
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 рокусправа № 380/26226/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частинт НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить :

- визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 №129 від 01.08.2023 року Про результати проведення службового розслідування за фактом встановлення обставин неприбуття у район виконання воєнних (бойових) завдань молодшого сержанта ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуваний наказ №129 від 01.08.2023 був прийнятий за наслідками службового розслідування, яке не відповідає критеріям щодо обґрунтованості та права особи на участь у процесі прийняття рішення, відтак підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №10223 молодший сержант ОСОБА_1 з 31.05.2023 по 06.06.2023 перебував на стаціонарному лікуванні КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю.Липи». Виписаний молодший сержант ОСОБА_2 з лікувального закладу 06.06.2023 КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю.Липи», та з 09:30 до 16:45 07.06.2023 був скерований на консультацію до лікаря кардіолога у КНП ЛОР «Львівський обласний лікувально-діагностичний кардіологічний центр». Молодший сержант ОСОБА_1 - діловод продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 не прибув 08.06.2023 до місця розташування продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) після завершення лікування. Позивач з 08.06.2023 відсутній в розташуванні продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 , службові обов`язки не виконує, до військової частини НОМЕР_1 не надав документів, які підтверджують поважність відсутності на службі. Таким чином, молодший сержант ОСОБА_1 у порушення вимог статей 11, 16, 40, 49, 216, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України не повернувся на службу 08.06.2023 без поважних причин в умовах воєнного стану до розташування продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), не відрекомендувався своєму безпосередньому начальникові, проводячи час не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення до продовольчої служби військову частину НОМЕР_1 , яка виконує бойові завдання в районі ведення бойових дій.

Представник позивача подав до суду додаткові пояснення у справі.

Представник відповідача подав до суду клопотання про залишення без розгляду додаткових пояснень представника позивача.

Представник позивача подав до суду заперечення на клопотання відповідача про залишення без розгляду додаткових пояснень представника позивача.

Представник позивача подав до суду клопотання про повернення без розгляду поданого відповідачем відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду заперечення на клопотання представника позивача про повернення без розгляду поданого відповідачем відзиву на позовну заяву.

Стосовно поданого представником відповідача клопотання про залишення без розгляду додаткових пояснень представника позивача, суд зазначає, що право надання пояснень будь якою із сторін визначено статтею 44 КАС України. Суд наголошує, що питання про долучення додаткових пояснень до матеріалів справи чи повернення таких без розгляду є дискреційним повноваженням суду. Подання клопотань про залишення без розгляду додаткових пояснень у справі поданих іншим учасником справи нормами КАС не передбачено.

Стосовно доводів представника позивача про те, що відзив поданий не уповноваженою на те особою, то суд зазначає, що у матеріалах справи наявні достатні та допустимі докази на представництво інтересів відповідача його представником.

Ухвалою суду від 13.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 10.04.2024 повернуто помилково сплачений позивачем судовий збір.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов встановив таке.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.20222 №6 ОСОБА_1 , зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.08.2022 №159 позивача призначено на посаду командира 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки ВЛК від 25.02.2023 №1669 позивач визнаний обмежено придатним до військової служби.

Згідно штату військової частини НОМЕР_1 1 стрілецька рота військової частини є основним підрозділом військової частини НОМЕР_1 , продовольча служба логістики військової частини є підрозділом забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

На момент визнання позивача обмежено придатним до військової служби (25.02.2023) він проходив службу на посаді командира 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (у основному підрозділі військової частини НОМЕР_1 ).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.03.2023 №88 позивача увільнено з посади командира 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду діловода продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 , тобто позивача переміщено для проходження служби до підрозділу забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, позивач проходить службу на посаді діловода продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 , яка згідно штату є підрозділом забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Начальник логістики заступник командира військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_3 рапортом від 11.06.2023 №2951 повідомив про неприбуття ( АДРЕСА_1 ) у район виконання воєнних (бойових) завдань, діловода продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 до місця розташування продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 після завершення лікування.

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №10223 молодший сержант ОСОБА_1 з 31.05.2023 по 06.06.2023 перебував на стаціонарному лікуванні КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю.Липи».

Виписаний молодший сержант ОСОБА_1 з лікувального закладу 06.06.2023 КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю.Липи», та з 09:30 до 16:45 07.06.2023 був скерований на консультацію до лікаря кардіолога у КНП ЛОР «Львівський обласний лікувально-діагностичний кардіологічний центр».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2023 №257 «Про призначення службового розслідування з метою встановлення обставин неприбуття у район виконання воєнних (бойових) завдань молодшого сержанта ОСОБА_1 » призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов неприбуття у район виконання воєнних (бойовий) завдань 07 червня 2023 року, діловода продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.07.2023 №307/АГД «Про продовження строку проведення службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2023 року №257» продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.07.2023 року №257 «Про призначення службового розслідування з метою встановлення обставин неприбуття у район виконання воєнних (бойових) завдань молодшого сержанта ОСОБА_1 » до 11 серпня 2023 року.

За результатами проведення службового розслідування заступником командира 1 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 складено Акт службового розслідування.

Службовим розслідуванням встановлено: «Начальник логістики - заступник командира військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_3 рапортом від 11.06.2023 №2951 повідомив про неприбуття ( АДРЕСА_1 ) у район виконання воєнних (бойових) завдань, діловода продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 до місця розташування продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 після завершення лікування

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №10223 молодший сержант ОСОБА_1 з 31.05.2023 по 06.06.2023 перебував на стаціонарному лікуванні КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю.Липи».

Виписаний молодший сержант ОСОБА_1 з лікувального закладу 06.06.2023 КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю.Липи», та з 09:30 до 16:45 07.06.2023 був скерований на консультацію до лікаря кардіолога у КНП ЛОР «Львівський обласний лікувально-діагностичний кардіологічний центр».

Молодший сержант ОСОБА_1 - діловод продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 не прибув 08.06.2023 до місця розташування продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) після завершення лікування.

На сьогоднішній день молодший сержант ОСОБА_1 , діловод продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 не повертався до с. Курилівка, Куп`янського району Харківська обл., знаходиться за місцем проживання АДРЕСА_2 .

В телефонному режимі молодший сержант ОСОБА_1 , діловод продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 повідомив, що не збирається прибувати до с. Курилівка, Куп`янського району Харківська області у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Пояснення надали військовослужбовці начальник логістики - заступник командира військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_3 ; начальник групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_4 ; ТВО начальник продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 ; начальник складу складів взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_6 , які проходять військову службу у АДРЕСА_1 з 08.06.2023 року данні військовослужбовці молодшого сержанта ОСОБА_1 , діловод продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 не бачили до розташування (військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) він не з`являвся, службові обов`язки не виконує.

Таким чином, молодший сержант ОСОБА_1 у порушення вимог статей 11, 16, 40, 49, 216, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України не повернувся на службу 08.06.2023 без поважних причин в умовах воєнного стану до розташування продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), не відрекомендувався своєму безпосередньому начальникові, проводячи час не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення до продовольчої служби військову частину НОМЕР_1 , яка виконує бойові завдання в районі ведення бойових дій».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2023 №129 «Про результати проведення службового розслідування за фактом встановлення обставин неприбуття у район виконання воєнних (бойових) завдань молодшого сержанта ОСОБА_1 », зокрема пунктом 2, за допущені порушення статей 11, 16, 40, 49, 216, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1,2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, безвідповідальне відношення до своїх службових обов`язків та відсутність на службі з 08.06.2023 (с. Курилівка, Куп`янського району, Харківська область) на молодшого сержанта ОСОБА_1 , діловода продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 , накласти дисциплінарне стягнення «сувора догана».

Не погоджуючись з вищевказаним наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України регламентовано, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 24 цього Закону №2232 передбачено, що початком проходження військової служби вважається, зокрема, день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

За п.п.5, 6 Положення № 1115/2009 громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на військовій службі визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до Вступної частини Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, Цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини). Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями. Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

За положенням ст. ст.5, 6, 8 Загальних положень Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, Внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Відповідальність за стан внутрішньої служби у військових частинах покладається на всіх прямих начальників, які повинні подавати допомогу підпорядкованим військовим частинам і підрозділам в організації та забезпеченні виконання вимог внутрішньої служби і систематично перевіряти її стан.

За ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (п.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил).

Статтею 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил визначено, що на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст.26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Статтею 1, 2 Дисциплінарного статут ЗСУ визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 5 Дисциплінарного статут ЗСУ передбачено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до ст.6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених законами та військовими статутами заходів примусу аж до арешту винного й притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За положенням ст.48 Дисциплінарного статут ЗСУ, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

За положенням ст.54 Дисциплінарного статут ЗСУ, командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).

Відповідно до ст.83 Дисциплінарного статут ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

За ст.84 Дисциплінарного статуту ЗСУ, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно статтею 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, чи одержано інформацію про вчинення такого правопорушення військовослужбовцем, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному прокуророві та спеціально уповноваженому суб`єктові у сфері протидії корупції.

Статтями 86-87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів) визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виконавською дисципліною є належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями функціональних обов`язків (посадових інструкцій), наказів Міністерства оборони України, доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин).

Службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку службове розслідування може призначатися, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку передбачено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Розділу III Порядку рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Пунктом 3 розділу ІV Порядку передбачено, що військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Відповідно до пунктів 1-4 розділу V Порядку за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності (пункти 1, 2 розділу VI Порядку).

З матеріалів службового розслідування слідує, що при його проведенні не дотримано положень пунктів 8, 9 розділу III, пункту 3 розділу V Порядку №608.

Так, під час проведення службового розслідування пояснення у позивача не відбирались, як і не складався акт про відмову позивача від надання пояснень, доказів ознайомлення його з наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування з метою встановлення обставин неприбуття у район виконання воєнних (бойових) завдань молодшого сержанта ОСОБА_1 від 11.06.2023 №257 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про продовження строку проведення службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2023 №257. Також не зазначено й причини, які б перешкоджали це зробити.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач був повідомлений про проведення службового розслідування відносно нього, а відтак він був позбавлений усіх основоположних прав, передбачених пунктом 3 розділу ІV Порядку № 608.

З урахуванням наведеного суд висновує, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 №129 від 01.08.2023 року Про результати проведення службового розслідування за фактом встановлення обставин неприбуття у район виконання воєнних (бойових) завдань молодшого сержанта ОСОБА_1 підлягає скасуванню, оскільки він був прийнятий за наслідками службового розслідування, яке не відповідає критеріям щодо обґрунтованості та права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Водночас суд зазначає, що у цій справі суд не робить висновки щодо наявності чи відсутності у діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, а лише зазначає про те, що відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування, яка потягла за собою такі порушення прав позивача, що унеможливлюють застосування до нього жодних заходів дисциплінарного впливу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Зважаючи на відсутність документально-підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_4 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним і скасування наказу, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 №129 від 01.08.2023 року Про результати проведення службового розслідування за фактом встановлення обставин неприбуття у район виконання воєнних (бойових) завдань молодшого сержанта ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяГрень Наталія Михайлівна